MEGMENTHETI-E A VILÁGOT?
ELLIS DRAGON LESZÁMOLNA A MŰANYAGGAL
Tarts ki, pajti!
Ez olyan gyönyörű!
Nem, nem ezt fogjuk tenni.
Hanem ezt.
Ez az! Menni fog.
INSTABIL
Jó reggelt, Becky!
- John! Hogy van Arlo? - Végre átalussza az éjszakát.
Mondtam én, hogy belejön.
Melissa! Szuper lett a serkentő és a timin aránya!
- Kösz, főnök. Örülök. - Én örülök neked.
Hát ő? Pete! Ő kicsoda?
A lányom, Sophia. Nem volt kire bízni.
Remélem, nem baj. Meghúzza magát.
Hogyne. Sophia! Sose húzd meg magad!
Kérdezz, kételkedj, okozz fennakadást!
Esetleg felfordulást.
- Igyekszem. - És tudod, mivel foglalkozunk itt?
Biotechnológiával.
Úgy van. Ismered ezt a létfontosságú szót?
A biotechnológia olyan kutatások és fejlesztések összefoglaló neve,
amely magában foglalja valamely élő szervezet célzott modifikációját.
Oké. Nagyjából stimmel.
Idetartozik a géntechnológia, a bioüzemanyagok fejlesztése,
sőt, olyan enzimek létrehozása is,
mint az, ami a cukornádat műanyagszerűvé alakítja,
ami teljes mértékben lebomlik.
- Igazából nem műanyag. - Műanyagszerű.
Polietilén.
Valójában bio-polietilén.
- Tudom. - Nem úgy tűnt.
- Hogyne tudnám! Én találtam fel. - Tényleg fura.
Van kakaós gabonapehely a konyhában.
Na jó. Én most eszek is belőle.
A konyhában, a saját cégemnél, amit én hoztam létre.
Igen, ezt értem, Ted. Ellis remekül van.
Azt hiszem, tegnap a laborban éjszakázott. Biztosíthatlak, teljesen összeszedett.
Egyik kanál sem tetszik.
Egy pillanat! Nem, mégsem érdekel.
A bizottság aggódik.
Az új infraszauna az irodámban, az viszont tetszik. Köszönöm!
Szörnyű pénzügyes lennék, ha nem hagynék jóvá egy,
a testedet belülről átmelegítő mikrohullámú sütőt.
- Meleg csontvelővel tisztábban látok. - Jól vagy? Csak mert mintha sokkal...
Mit szépítsem? Mintha még őrültebb lennél.
Lehet. Vagy csak hagyom, hogy a világ szépsége még inkább áthasson.
Az egy és ugyanaz.
15 perc múlva értekezlet.
Azt akarják,
hogy hozd a szén-dioxid-projekt új kitűzött értékeit.
Mindent megtettem, hogy időt nyerjek,
de mivel lekésed a határidőket, elveszítheted a céged feletti irányítást.
Nem lélegzem veled.
Megnyugtatna.
Annyira vagyok zaklatott, amennyire szükséges.
Hagyd ezt abba!
A testületnek feltűnt, hogy a vállalati terapeutád eltűnt.
Ez is foglalkoztatja őket.
Anna! Olyat alkotunk, amit eddig még soha senki.
Ami megváltoztatja a világot.
Rengeteg kreativitás kell hozzá.
Ha Einsteinnek igaza van, és a kreativitás intelligens szórakozás,
akkor a kreativitás ellensége a jó magaviselet.
Már értem, egyesek miért hisznek benned. 9:45-kor a konferenciateremben. Ne késs!
És ne egyél két kanállal!
Már el is késtél!
Ne gyere be!
Istenem!
Mit művelsz?
A szaunában kéne értekezni. Ott őszinték az emberek.
Aztán törölközőt kerestem, de...
Imádok meztelenkedni.
- Talán túl korán tértél vissza. - Nem. Jó, hogy elfoglalom magam.
Katie balesete csak pár hónapja történt. 30 évig voltatok házasok. Talán...
Nem. Katie azt akarná, hogy folytassam. Bár ő is folytathatná!
- Ellis, úgy sajnálom, hogy meghalt! - Köszönöm.
Kimennél?
Szeretnék levetkőzni, és érezni a hűs levegőt a magányos falloszomon.
Átütemezem az értekezletet.
Azt mondom, jól vagy, csak megharapott egy denevér.
Vagy denevérguanót lélegeztél be. Denevéres sztori kell.
- A denevéreket most mindenki utálja. - Anna!
Annyi mindent megteszel értem, így nem szívesen szomorítalak el.
A céges terapeutámról van szó.
Úristen!
Malcolm! Ugye rajongsz Ellisért, és bármit megtennél érte?
- Igen. - Szorít minket az idő.
Szükség van rá a laborban, de kiakadt.
- A csúcson van? - Hát persze, Malcolm.
Meghalt az imádott felesége,
így mint egy szárnyát vesztett repülőgép, épp felfelé szárnyal.
Értem. Vagyis megzuhant.
Nem csupán a gyász miatt. Katie volt a támasza.
Még egy hét, és mókusokkal fog értekezni a magfúzióról.
A Katie iránti szeretetét csak a zene és a költészet adja vissza.
Szinte a tiédet is iránta.
New Yorkba küldelek.
Jó. De miért?
Hogy elhozd, aki talán képes úgy hatni rá, mint Katie.
Jól van. Ki az?
- Oké. Jobb, mint a múlt héten. - Tényleg?
Persze. Akkor Mrs. Fetterman átkopogott.
Biztos ő is érzékeli a fejlődést.
- Mi a baj? - Nem is akarok fuvolázni.
Apám akarja.
Ajaj! Apák és fiúk. Ne akard, hogy meséljek a témáról!
- Jó. - Próbálsz örömet szerezni neki, igaz?
Rád kényszeríti az akaratát, akkor is, ha az nem a te utad.
Reménykedsz, hogy ez majd megváltozik, de nem fog,
és rádöbbensz, hogy bármennyire is szereted őt,
el kell szakadnod tőle, és ez fájdalmas. De Ryan, ugyanakkor üdítő érzés is.
Akkor vége a tanulásnak?
Nem, kishaver!
A tanulásnak sosincs vége.
Míg nem tudunk eligazodni a bonyolult apa-fiú kapcsolaton.
Nagyon jól halad!
Én vagyok az.
Te vagy az?!
Haver! Mikor ettél utoljára?
A fuvolatanítás nem hoz sok pénzt. Nem járok étterembe.
És a csirkehúsom mártása a pürém felé folyik. El kell rendeznem.
- Gáz, hogy nem érhetnek össze. - Összeérhetnek, de úgy nem tudom megenni.
Idejöttél egy céges kártyával vacsizni. Miért küldött az apám?
Nem ő küldött.
Nem lóghat együtt két haver csak úgy?
Csak ha őszinték egymáshoz.
- Jó. Anna küldött. És van oka. - Bumm!
Beszéltél apáddal a búcsúztató óta?
Párszor. Miért?
Milyennek tűnt?
Nincs jó formában.
Valami mellékprojektről beszélt, amitől láthatatlan lesz.
Fel akar szívódni. Egy agyturkásznak lenne hozzáfűznivalója.
A testület felbérelt egyet.
Pár napig elemezte Ellist, aztán eltűnt.
Mármint nem vált láthatatlanná, csak eltűnt. Nem lett láthatatlan.
Nézd! Szeretem az apámat. Tényleg, csak...
Akkor gyere, és hozd őt vissza a laborba!
- Szerintem ez nem jó ötlet. - És ha azt mondom, hogy: „Légy szíves!”?
- Rémlik a díjátadóm az általánosból? - Nem.
Pontosan. Mert Ellis Dragon felbukkant, és felkérték, hogy mondjon beszédet.
A színpadon elmondta, hogy jó, amit csinálok,
de nagyban kell gondolkodnom, többet kockáztatni, pörögni, újítani...
Egy hangyafarm volt.
Remek beszédet mondott! Amiatt lettem tudós.
Oké. Nem érted a lényeget.
Apám csak a saját képére akar formálni,
a világ pedig biztatja őt.
Ezért hagytam fel a tudománnyal, és költöztem ide.
Anya legalább kiállt értem,
de nélküle túlságosan kimerítő.
Jackson! Ellis kiakadt.
És már tudom, hogy ez zuhanást jelent.
Neki már csak te maradtál.
Oké. Elmegyek. 24 órára. Nem többre.
- Kitűnő! Meg fogod bánni. - Úgy érted, nem fogom megbánni?
Nem. Minimalizálom az elvárásaidat, hogy ne érjen csalódás.
Istenem! Miért teszem ezt magammal?
Tökéletes!
- Tessék! - Szia, Anna!
Jackson! Megérkeztél?!
De örülök neked!
- Foglalj helyet! - Oké.
Apád egy izgalmas, új projekten dolgozik.
Szenet vonunk ki a légkörből,
és betont állítunk elő belőle.
Ez több mint ezer évre leköti a klímaváltozást okozó gázokat,
és szó szerint megmenti a világot.
- Szereted a világot, ugye? - Egy részét.
- De érdemes megmenteni, nem? - Egy részét.
Egyetértek.
Ellis mindig is különc volt, de így szeretjük. Egyszerűen imádjuk!
De mióta az édesanyád elhunyt, nos...
Úgy fogalmaznék: még őrültebb lett.
És a terapeuta?
Nem tudom. Eltűnt. Előfordul. Mégis mit vársz tőlem?
Aha.
Apád már hetek óta nem járt a laborban, hogy a munkájával megmentse a világot,
ami tudom, nem tökéletes.
De szeretjük a jegesmedvéket. Kár lenne értük.
Ezért van rá szükség a laborban. És neki is erre van szüksége.
Beszélek vele, de nem vagyok optimista.
- Csúcs! Csak rád számíthatunk. - Mi?
- Indulj! - Tudod, hol az apám?
Már bánom az egészet, úgyhogy túlesnék rajta.
Ma kedd van. Keddenként már nem jár be.
- Miért nem? - A legjobb kérdéseket teszed fel.
A KERTÉPÍTŐK DON JUANJA
Jackson! Malcolm mondta, hogy lehet, hogy eljössz. Juan! Ő itt a fiam.
A zenész.
Fuvolás.
Vagy fuvolista? Bocsánat! Tudom, hogy már elmondtad,
de csak arra emlékszem, mennyire strapás.
Tudom, hogy nincs sok sikeres fuvolaművész, de ez jó dolog.
- Kicsi a kínálat. - Mivel nincs rá kereslet.
Miért dolgozol kertépítőként? Inkább erről beszéljünk!
Filozófiát tanítottam.
- Aztán egy este... - Nem maga, Juan.
Mert a kreativitásom igényli a más irányú tapasztalatszerzést.
Azt hittem, a hallucinogéneket.
- Túl sokat vett be. Táncolt a fikusszal. - Szívszorítóan szép volt. Igen, lazítok.
Ez a munka pedig közben felélénkít.
Az eredmény egyből látható. Fektettél már le gyeptéglát?
Nem, apa, én New Yorkban élek. A múltkor kibékítettem két patkányt.
Reggel nincs más, csak föld.
Délutánra már ott az élénkzöld gyep.
Mintha világra hoznád...
a gyepet.
Nagyszerű! Ugorj ki a gödörből, és mutasd meg a laboratóriumi projekted!
Inkább adok egy lapátot, hogy tudd, miről maradsz le.
Próbálj ki valami újat! Képezd magad!
Hogy olyan legyek, mint te? Drogozzak, és fákkal szexeljek?
Nem szexeltünk. Csak bossa novára táncoltunk.
Igaz?
Amúgy miért lenne baj, ha hasonlítanánk? Voltál már a Time címlapján?
Nem akarok ilyen lenni. Egy bőven elég belőled.
- Rossz ezt látni. - Nem akarja, hogy mellette legyek.
- Talán, mert meg akarod változtatni. - Segíteni akarok neki.
Gyerekek. Kell nekik a segítségünk, de úgy kell szeretnünk őket, ahogy vannak.
Hogyan fogadjuk el őket feltétel nélkül, miközben
olyan életet nyújtunk, amit elképzelni sem tudnak?
Áruld el!
Menj utána, és fejtsétek meg együtt!
Miért nem tud egy filozófus egyértelmű választ adni?
Miért várnád el?
Jackson! Ne menj el!
Miért ne?
- Megmutatnám, hogy min dolgozunk. - A laborban, ugye?
Igen, ott. Parkolj be a kocsimba, és induljunk!
- Bámulatos! Ez növény? - Ez egy biomassza.
Tízezerszer sűrűbb.
- Valójában... - Nagyjából.
9942-szer sűrűbb.
Akár egy növény, szén-dioxidot von el a levegőből.
Százezer ilyen egybillió fával egyenértékű.
- 900 milliárd. - Nagyjából egybillió.
- Ami évi 40 milliárd tonna... - 39 247.
Kb. 40 milliárd tonna klímaváltozásért felelős gázt von ki az atmoszférából.
Bumm! A Föld a győztes! A tudomány ellendrukkerei megszívták!
Oké.
De ez nem minden. Ruby! Mit nyer még a Föld?
Nem. Majd Luna megvillogtatja a tudását. Luna! Magyarázd el, de számok nélkül!
Amikor a biomassza a legsűrűbb,
hozzáadunk egy enzimet,
amely a szenet olyan anyaggá alakítja, amiből beton készíthető.
Bumm! Húzzatok a picsába, köcsögök!
Bocsánat! Néha nem megy jól a direkt kommunikáció. Bumm!
Függő dehidrogenázokat alkalmaztunk,
de a peroxidázok között nem volt elegendő elektrontranszfer.
Izoláltátok az oxigénfüggetlen oxidoreduktázokat?
- Okosabb nálunk? - A szüleim szerint igen.
Butaság! Mind zsenik vagytok. Még ő is,
aki az intelligenciájával egy lyukas csövet fújkál.
Köszi. Jó, hogy eljöttem.
Ruby szövetregenerációt tanult az MIT-n,
amiből Jackson is diplomázott a Cornell Egyetemen.
Mielőtt másfelé orientálódott.
Tényleg? Én egy mesterséges orron dolgoztam.
Szuper! Én egy lábujjon. Az a láb orra.
Az egyik professzorom péniszt kreált. Az ágyék orra.
- Luna! - Én is észrevettem.
Mutatnék valamit.
Mi?
Én csak egy napra jöttem, szóval...
Szóval ne zúgjak beléd? Kösz, hogy szóltál. Jellemző rám.
Nem. Nem így értettem, hanem...
Megyek apám után.
Hozd vissza! Nem jár be túl gyakran.
Úgy lesz.
Jaj, ne! Néznem kell, ahogy elsétálsz? Hogy fogok ellenállni?
Tudod, hova ment az apám?
Jézusom!
Egy láthatatlanná tévő köpenyen dolgozunk. Még nem 100%-os.
És ugye itt van a láthatatlan szem dilemmája.
Lyukak kellenek, hogy kiláss rajta.
De akkor lebegő szemeket látsz.
Ami a láthatatlanság ellentéte.
Ez inkább a „Szent szar! Mi ez?” szent köpenye.
- Nanoszálak. - Tessék?
Megtörik a fényt, nem verik vissza.
Legyen vékony, kvázi átlátszó!
- Próbáltuk már? - Szó volt róla.
Menj, és csináljátok!
A fény csodálkozzon! „Hová lett?” „Passz! Sosem bíztam benne.”
Oké. Szívassuk meg a fényt!
De az évekbe telhet, és ma karaokézni megyünk.
- Remélem, nem... - Én nem éneklek.
Ez nagyon király!
Jól ellennél itt.
Ne! Ne is folytasd! Nem fogok neked dolgozni. Fuvolázok.
- Ez nem volt határozott. - A fuvola miatt.
Legalább gyere el karaokézni!
Ruby is ott lesz. Fiatal, okos... Még nem hallott fuvolázni.
Nem jövök össze vele. Ne akarj megváltoztatni!
Nem akarlak megváltoztatni, csak légy önmagad egy másik verziója!
Egy másik én?
- Aki szinte te vagy. - De mégsem.
De igen, csak módosításokkal. Érdekel, mik azok?
Nem. Nem engem kell rendbe hozni.
- Ennek miért kell rólam szólnia? - Imádod, ha valami rólad szól. Mindig.
Amúgy ez tényleg rólad szól.
- Oké. Beszéljünk rólam! - Jó.
De ne most! Karaokedalt kell választanom.
Gyere el! Ott kritizálhatsz.
Kurva jó voltam!
Van vér a pucájában. Ugyanazt elénekelni utánam.
Hogy megmutassa, hogy kell csinálni.
Nem is ismerem magát.
Az a fontos, hogy ismered-e önmagad.
Ez az! Anna Bennet! A Biotech legjobb pénzügyes énekese!
Igen, Jeannette-et is számításba véve.
Jó hangja van, de a pénzügyi előrejelzései gyengék.
Ugyan! Ezt ti is tudjátok róla.
Helló!
Szia! Csak pihenek egy kicsit.
Ne hidd, hogy nem szeretem a zajt és a tömeget! Nagyon bejön!
Apámmal akartam beszélni,
de épp meggyaláz egy szuper dalt.
Ez van, amikor soha senki nem mond ellent neked.
Te miért jöttél el?
Azt mondták, mozduljak ki a komfortzónámból.
Nekem meg azt, hogy módosítani kell rajtam.
Hatévesen apám szerepeltetett egy színdarabban.
Utána meg kigúnyolt.
„Senki sem hall. Hangosabban!”
Féltem, hogy a halk sírás is irritálja. Ezért inkább csak bepisiltem.
- Jó hangosan. - Sosem hallottam ennél szomorúbbat.
Köszönöm. Látod? Tudok én szocializálódni.
- Apám szerint tévedek. - Miben?
Csak úgy általában. Mindenben.
És szerinted?
Nem tudom. Fuvolázásból próbálok megélni.
Talán nem kéne. Ki alkalmaz egy fuvolást?
Aki megszabadulna a falu patkányaitól.
Egyszer volt is ilyen.
De a mesében nem is fizettek érte.
Az apa biztos kérdezte: „Gyerekekkel fizettek?”
A fiú meg: „Ugyan, apa! Tudom, mit csinálok.
- Először mindenkinek így fizetnek.” - Hát itt vagy! Te következel.
- Nem éneklek. Azt mondtad, beszélünk. - Előbb énekelj! Jó móka.
Kérlek! Ezt ne te mondd meg!
- Te szereted a karaokét, én nem. És? - Tanulj! Élj egy kicsit! Edzhetnél is.
Te meg bejárhatnál dolgozni ahelyett, hogy „gyepet hozol a világra”.
Tapasztalatot gyűjtök. Miért ilyen nagy gond ez neked? Menj csak!
Köszönöm.
Apa! Ha nem tudsz a valódi munkádra koncentrálni, a testület megválik tőled.
Ez nevetséges! Egyébként meg teljesítjük, aminek teljesülnie kell.
Ezt Juan tanította, mikor lassan haladtunk a zen kerttel.
Oké. Megpróbáltam. Szeretlek. Megyek a reptérre. Karácsonykor tali.
Hiányzik az édesanyád.
Elviselhetetlenül.
És valami megváltozott.
Az agyamban. A problémamegoldás önmagában kevés.
Lelkesnek kéne lennem. Valaminek inspirálnia kéne. Valamit...
Éreznem kéne.
- Miben segíthetnék? - A kertépítésben.
Segítek. Egyedül én nem ugrállak körbe.
Ahhoz sosem késő.
Ne már! Most elmész?
Csak ötleteltünk. Nem kell rögtön az elsőt elfogadni.
Minden rendben? Hol van Jackson?
- Elment. - Mi?
Az anyja nélkül nem megy. Katie segített nekünk beszélgetni.
- Most egymás agyára megyünk. - Talán csak le kell higgadnia.
Nem, ismerem őt. Ennyi volt.
Ismered, mi?
Mégsem ismerem.
A fiam. A fuvolás.
Vagy fuvolista. Jó lenne tisztázni.
Bármennyire szeretném, ha velem dolgoznál, tehetséges vagy.
Ez egy rendkívül ritka és hiábavaló tehetség, de akkor is tehetség.
Nekem is hiányzik.
Tudom.
Nekem ez is hiányzik.
Jackson!
Gondoltam, most, hogy apáddal kissé közelebb kerültetek egymáshoz,
esetleg maradhatnál még.
Holnap tanítok. Charlotte-ot. Rettenetes! Szüksége van rám.
Jó. Ezt nem akartam elmondani. Elég durva. Nem akartalak belesodorni.
Belesodorni? Mint dohányt a spangliba?
Nem, Jackson. Téged. Bűncselekménybe.
Spanglit sodorni bűncselekmény?
A testület által felbérelt terapeuta...
Tudom, mi lett vele.
Istenem! Mi történt vele?
- Mizu? - A terapeuta, akit felfogadtak...
- Leslie. - Igen.
- Hol van? - A pincémben.
A pincédben?
Bezártad oda. Ezt érdemes megemlíteni.
Az istenit!
Fenyegetőzött, hogy kedvezőtlen jelentést küld rólam,
ha nem adok neki egy csomó pénzt. Amit megtettem.
- De ő többet akart. - Mióta van ott?
- Pár napja. - És te tudtad?
Csak tegnap óta. Apád meztelen volt, én meg el voltam úszva...
- Segíts nekünk! - Problémát jelent? Igen.
De akárcsak a láthatatlanságra, erre is van megoldás.
Meg kell etetnem. Baromi ideges, ha késve kap vacsorát.
A feliratot fordította: Botos János