FELICIANO - DÅSETUN
Hvad?
Lugten.
Og du er fisker? Politihunde hader lugten af fisk.
Jeg rejser mig ikke for at hente dig, er du med?
Jeg må ringe tilbage senere.
Joe.
Kom ind. Sid ned.
Den er for blød. Eduardo, du kan sætte dig.
Jeg gjorde alt, du bad om.
Og det andet, jeg bad om?
- Godt. Kan vi få lov at være alene? - Ja.
Lad, som om I er hjemme.
Er det nu også en god idé?
Dåsetun?
Det er nok en tåbelig idé, men har du en bedre?
Hvordan fik du Feliciano til at være med?
Det skylder han mig, når hans navn står på dåserne.
Hør nu her.
Båden passerer kysten på øen.
Jeg har en aftale med kaptajnen.
Men de venter ikke eller sætter farten ned.
Du får kun den ene chance, er du med?
Går alt efter planen, kommer du til USA på gammeldags manér.
En mobil med taletidskort.
Hvis du vil tale med mig.
Onkel Joe...
Jeg forstår stadig ikke, hvorfor du hjælper mig.
Nu skal du ikke være naiv.
Jeg gør det ikke af velgørenhed.
Det er en investering.
Vi to er ens skruet sammen, ikke?
Som hajer må vi bevæge os videre eller dø.
Hov, lige en ting til. Åbn skuffen.
En forsinket eksamensgave.
Nu er du officielt forretningsmand på vej til Amerika.
En lille fisk i det store hav.
Fiskeren Eduardo Melo forsvandt fra Rabo de Peixe.
Ligesom Arruda og chaufføren, der døde ved fyrtårnet, hvor nogen havde skudt.
Det var samme uge, som Eduardos ven, Rafael, sporløst forsvandt,
og mistænktes far blev skudt og dræbt med et nødblus.
Alt fører tilbage til Eduardo Melo.
En sær sag med chaufføren
og en blind mand, der så lyset, før han døde.
Hallo?
Kriminalassistent Banha, fandt du Bonino?
Faktisk...
Javel.
Det er til dig. Chefen fra Lissabon.
Ja, hallo?
Nu har vi endnu en joker i vores tossekabale.
PASTA ALLA SUTTI
Ja.
Nej, jeg forstod det første gang.
Boninos afskedsbrev, før han flygtede fra fængslet.
Du gjorde mig forskrækket! Jeg troede ikke, jeg ville se dig igen.
Jeg har noget med til dig.
Tag dem nu.
Kan du huske, når jeg ikke havde madpakke med i skole?
Du delte altid din mad med mig, men det her er ingen madpakke.
Som Sandrinho siger:
"Livet var ikke lige mig".
Så giv dem videre til nogen.
Du ved, at mange har brug for hjælp i Rabo de Peixe.
Gid du kunne se koret synge.
De er simpelthen blevet så gode.
Hvor sofistikeret!
Ring, hvis jeg kan hjælpe med noget.
Hvad som helst.
Gå nu.
Skal vi?
Jeg har brug for hjælp. Ikke til mig, men til knægten.
Nej, jeg bliver.
Jeg skal stadig noget her.
Tak, Joe.
Jeg har ingen penge til dig.
Det er dit. Det er din arv.
Det er din fødselsattest. Tag den med til Amerika.
Far, jeg...
Du vil jo gerne til Amerika, så tag dog afsted.
Jeg beder kun om én ting.
Glem aldrig, hvor du kom fra!
Selvfølgelig ikke.
Så længe du lever, er du min far, og jeg er din søn.
Så du skal beholde attesten.
Staklen fik ikke engang en gravsten.
Hvad var dine sidste ord til din far?
Jeg husker mine helt tydeligt.
Vi stod i jeres køkken, og jeg sagde: "Jeremias...
Sig til din søn, at tilgivelse kræver anger."
Det er nok for sent nu.
Kom nu. Dine venner skal nødig vente.
- Jeg vil ringe til nogen. - Ringe?
Du ser vist for mange film. Slap af. Du er ikke anholdt.
Endnu.
Eduardo. Du kan gå foran mig.
Kom så.
Jeg har længe været advokat for din onkel. Alt er fint. Bare rolig.
Skal vi komme i gang?
Der var jo ikke ret meget at lave.
Vel?
- Vi slappede af. - For satan!
Vi fiskede.
Herligt.
Og gik på jagt.
Vi plantede kartofler i min onkels køkkenhave.
Midt om sommeren?
Tung som bare fanden!
Pyntede I også juletræ?
- Hvad lavede I der? - Vi fiskede.
Hvad fangede I?
Makrel med krog og stang. Og jeg fangede en tunfisk.
Men den var ret lille.
- Hvordan kom I derhen? - Med bussen.
- Vi tog bussen. - Med bus.
- Ud... - Og hjem.
- Og så gik vi. - Lad mig gætte.
Ud og hjem.
Nemlig.
- Beholdt du billetterne? - Nej.
Jeg smed vist billetterne ud.
Det var bare en tur.
Og du husker intet usædvanligt?
Nej, jeg husker intet usædvanligt.
Nej, intet.
Intet usædvanligt.
Din far var lige blevet opereret, men du tog altså på tur?
Min far havde det endelig godt.
Men ikke ret længe, vel?
Hvor længe har I været sammen?
Siden vi var 15.
- Men vi slog op. - Fordi du tog en overdosis?
Efter ni år sammen forsvinder Rafael så, og du tager på ferie med hans ven?
Du flytter ind hos din far, han forsvinder, og hvad lavede du?
Solede dig.
Din fars chauffør faldt ned fra fyrtårnet og døde.
Hvor var du? På ferie.
Lå og røg smøger langt fra alt og alle.
- Er det hårdt at stå i videobutik? - Det må det være.
- Ja. - En videobutik er hårdt.
Jeg bliver træt bare ved tanken.
Du havde det ikke let.
Du blev mobbet i skolen, ikke?
Hvad kaldte de dig?
Dengse? Homo?
Bøssekarl?
Jeg er fra Rabo de Peixe.
Tror I, jeg lader mig gå på af et par øgenavne?
Ved du, hvad jeg tror?
De andre lokkede dig, og du ville bare hjælpe dem.
For du er god nok. Men du skal ikke ødelægge dit liv.
Vi kan beskytte dig.
- Beskytte mig? - Fra hvem?
Fra de røvhuller, der slog din far ihjel.
Du klokkede virkelig i det, ikke?
Og så kunne du ikke tage tilbage.
Da du endelig kom tilbage, var din far allerede begravet.
Du fik ikke engang sagt farvel.
Eller set, hvor slemt det var.
Det må være hårdt at vide, du er skyld i din fars død.
Tror du det?
Så prøv lige at se ham.
Han er ret kæk!
Han kan historien udenad.
Min klient er her for at samarbejde med politiet.
Ikke for at blive ydmyget. I må ændre holdning...
- Han angrer intet. - I skal ikke tale om min far.
Du fatter ikke, at i Rabo de Peixe er vores kort mærket fra starten.
Ja, de lader os fiske.
Vi slider og slæber, så I kan få frisk fisk hver dag.
Men vi skal endelig ikke håbe på at blive til noget.
Og hvorfor?
Hvorfor skal jeg leve et usselt liv?
Ja, det er fint, men det her gik jo ud over din far, ikke?
Jeg forstår godt, hvad du mener, og at du vil have et bedre liv.
Men sig mig en ting.
Hvorfor har du ikke spurgt, om jeg ved, hvem der dræbte din far?
Er det ikke et tegn på skyld,
så ved jeg ikke, hvad det er.
Og jeg ved, at det ikke er beviser. I har ingen beviser mod min klient.
Det her er ren provokation.
Vi går nu, Eduardo.
Farvel.
Vi er så tæt på.
Jeg presser ham en gang til, før jeg rejser.
Er du sikker?
Jeg har kendt Carlinhos, siden han var barn.
Knækker én, knækker de alle.
Hvor er han?
Jeg tror, jeg ved det.
Har du det med, jeg bad om?
Og jeg skal bruge en bil.
- En bil? - Ja.
Det ordner jeg.
Vi fik Eduardos onkels fil fra USA.
"Dynamit Joe", sprængstofekspert og dømt for røveri mod pengetransport.
Intet uventet. Men hvem var yderligere mistænkt?
Feliciano Carrilho og hans dåsetun.
Han ejer huset, hvor Joe har boet, siden han kom hjem.
Feliciano og Joe er gamle venner.
Politiet fandt ham aldrig.
Nu er Feliciano succesrig og respekteret forretningsmand.
Med Azorernes bedste tun.
Dåsetun?
- Og ingen fulgte efter dig? - Nej, jeg er sikker.
Men hende kriminalkommissæren er ret besat af os.
Onkel Joe, lad os droppe det hele.
Tværtimod. Det er nu eller aldrig.
Jeg har ansvaret for Sílvia og Carlinhos. Hvad, hvis der sker dem noget?
Okay...
Alt det her skete kun, fordi du tog på kirkegården.
Så hør efter. Du holder dig til planen!
Jeg begik en kæmpe fejl.
Og jeg prøver at rette op på det, ikke?
Nu skal du bevise, at du er mere end det her hul.
- Hold dig til planen! - Onkel Joe.
Vi må blive her. Indtil videre, ikke?
Ved du, hvem der blev?
Din mor. Og se, hvad der blev af hende.
- Det har intet at gøre med hende. - Jo, det har!
Hendes død har tynget mig i alle de år.
Hvad gjorde jeg, da hun var syg?
Jeg skred.
Jeg skulle have taget hende med.
Det var min pligt.
Min egen søster.
Jeg skulle ikke have efterladt hende.
Eller dig.
Jeg havde min far.
Men ham har du ikke mere.
Du har mig, du.
Du spurgte, hvorfor jeg hjælper dig.
Derfor.
Jeg kunne ikke redde din mor.
Så nu må jeg redde dig.
Jeg skal redde dig.
I Amerika vil jeg være fri.
Jeg kan være mig.
Jeg kender ingen, der er mere fri end dig.
Du kan være Carlinhos her eller i Fall River. Du bestemmer.
Hvad med dig?
Hvad vil du være?
Aner det ikke.
Jeg har altid ville være en anden et andet sted.
Men nu sker det her lort, og så tror jeg, jeg vil savne øen!
Det er som at have gift og ikke blod i årerne.
Hver dag suger giften mere og mere af mit liv.
Måske kan Amerika helbrede dig.
Uanset hvad der sker, bliver I to her.
Kan Amerika helbrede mig?
Måske er giften bare en anden.
Det er utroligt vigtigt.
Som du kan se i filen, har vi kun få timer.
Skynder vi os ikke...
- Jeg venter. - Skal jeg sørge for overvågning?
Ikke mere af det. Vi rykker og får anholdt dem i dag.
Undskyld afbrydelsen. Jeg ved, du vil opklare...
Javel.
Mange tak. Vi fik ransagningskendelsen.
Saml folkene.
Jeg ved ikke, om de kan overleve derude, men i det mindste er de lykkelige.
Det får alle ikke chancen for, vel?
Du skal gøre en ting til.
Jeg kunne ikke rejse uden at sige undskyld.
Du har intet at undskylde for.
Kærlighed er ingen synd.
Du har ret.
Det er ingen synd, men...
Jeg ved, vi ikke altid ønsker noget godt.
Sidst jeg ønskede mig noget, endte du på sygehuset.
Men Gud forsagede mig ikke.
Mine følelser for dig er bedre sådan her.
Med en væg mellem os.
Kirken er lukket.
Rør dig ikke! Ned på gulvet!
Ned med dig!
Stille!
Hvor er bøsserøven?
Hvad mener du?
- Hvad er "homo" på portugisisk? - Aner det ikke.
- Var du ikke i fængsel? - Og hvad så?
- Er der ikke homoer i fængslet? - Det aner jeg da ikke.
Hvor er homoen?
Det forstår jeg ikke.
Hvor er den finocchio?
Din mor er finocchio, din klamme skiderik!
Stå stille!
Hvad?
- Politi! Rør dig ikke! - Vend dig om!
Hænderne om på ryggen.
I finder ikke noget.
Du tror måske, at tavshed er så ridderligt.
Sig mig engang...
Hvad fik du ud af at beskytte Feliciano?
Udover syv år bag tremmer og en deportering til det her hul.
Jeg kan tale din sag og bede anklageren nedsætte din straf.
Du bør samarbejde med mig.
Du finder ingenting.
Jo længere Eduardo er involveret, jo værre er det for ham.
En af dagene ender han som dig.
Eller med en kugle for panden. Hvordan lyder det?
Tal med Eduardo.
Sig, han skal melde sig.
I finder ikke en skid.
Jo, det gør jeg desværre.
Jeg finder lige det, jeg leder efter.
- Sílvia, vi skal afsted. Kom. Hører du? - Hvorfor?
Hvor er Carlinhos? Hent min onkels ting og pengene.
- Hvad sker der? - Det er bedst, du intet ved.
For fanden! "Hent tøjet og pengene." Er jeg måske din tjenestepige?
Jeg tjener pengene, men du tager bare stofferne.
Det er et fedt, om de sniffes eller handles.
Vil du hellere blive i din videobutik?
Lige så fordrukken som din mor?
- Sílvia, hør nu efter. - Slip mig.
- Hør nu. - Rør mig ikke.
Vi skal til Amerika.
Du må hjælpe mig.
Vi skal væk herfra.
Her vil folk kun gøre mig fortræd. Gør det for min skyld.
For din skyld?
Gjorde du det ikke for at helbrede din far?
For dine venners skyld?
- For os? Taberne fra Rabo de Peixe! - Jo, jeg gjorde.
Før det blev indviklet.
Hallo?
Undskyld, Eduardo.
Undskyld!
Jeg vil have mine ting i morgen.
Ikke mere pis.
Ellers gør jeg det samme ved din ven, som jeg gjorde ved din far.
Jeg lover, du får alt tilbage.
Men du må ikke gøre min ven noget.
For fanden da!
Hvad er der? Hvad er der sket?
- Jeg må hjælpe Carlinhos. - Er han okay? Eduardo!
Sílvia, gør alting klar. Og tag Sky med til mødestedet.
Vi skal afsted nu.
Jeg duer ikke til at sige farvel.
Hvem gør det?
Hvad skal du så i Lissabon?
Skilles.
- Det er jeg ked af. - Hvorfor det?
Har du hørt om lykkelige ægteskaber, der ender i skilsmisse?
Det er stadig trist, når noget slutter.
Men så starter noget nyt.
Og et ulykkeligt ægteskab er værre.
Tak for alt, Francisco.
Derfor kunne mine folk ikke finde dig.
Undskyld, jeg kommer brasende. Jeg havde intet valg.
Jo, du havde. Du kunne have meldt dig.
Ned på knæ. Hænderne bag nakken.
Anholder du mig nu,
finder du ikke dem, der startede det.
Dem, der ejer de stoffer.
- Det, du kom til Azorerne efter. - Så meget integritet har du ikke.
Det er ikke integritet.
Det er retfærdighed.
De dræbte min far.
Der er én ting, jeg ikke forstår ved dig.
Fortryder du slet intet?
Der er meget, jeg ikke ville gøre igen.
Men det værste er, hvad jeg ikke gjorde.
Du har aldrig kunne lide mig, uanset hvad jeg gjorde.
Vi to var aldrig blevet venner.
Din far var et røvhul.
Men han var min.
Og han var din.
Jeg vidste, det ville ende skidt.
Jeg klager ikke.
Din far gav mig altid kun det bedste.
Engang troede jeg...
...han en dag ville ændre sig.
Måske ikke lave mere ulovligt.
Men Arruda er Arruda.
Det ville hans kone eller datter aldrig kunne ændre.
Den er ikke færdig.
Når man er sammen med en som Arruda,
bliver det aldrig færdigt.
- Hvad er der? - Ikke noget.
Jeg har det skidt.
For fanden da. Av!
Hvad har du gang i?
Jeg vidste det. Dine bryster er helt hævede.
Du har det skidt, fordi du er gravid.
Carlinhos!
Frem med hænderne.
Hvad fanden er det?
Dine stoffer.
Se.
Resten er i varevognen.
Stol på mig.
Skal jeg stole på dig?
Din store lort.
Din far stolede på dig.
- Nøglen til vognen. - Nej.
Min ven først.
Du lærer det aldrig, hvad?
Nej!
- Nej, nej! - Nu skal du bare høre.
Alt her i livet koster noget.
- Giv mig så den nøgle. - Her.
Det er politiet, Monti. Stik af!
Bonino, pas på, jeg ikke skyder dig.
Okay. Den her vej.
Åbn hånden.
Kom så.
Francisco, er du okay?
Tilkald en ambulance.
Det er ikke noget.
Francisco?
Francisco!
Jeg har prøvet værre til fodbold.
Det store røvhul!
Eduardo.
Det er ikke Amerika. Du lovede mig Amerika.
Ja, det var også meningen.
- Hvor er Sílvia? - Sílvia venter på os på kajen.
Vi stopper kun i Amerika!
Sílvia!
Vi må vente på hende.
- Sílvia! - Eduardo.
Hun kommer ikke.
- Gør hun ikke? Så henter jeg hende. - Nej.
Hun kan godt komme.
Men hun vil ikke.
- Hvordan ved du det? - Det ved jeg bare.
Det ved du også godt.
- Pis! - Kom nu.
Forbandede skiderikker!
Fandens.
Jeg vil ikke dø i det her tøj.
Der er ingen, der dør.
Hører du mig?
Ingen dør i dag.
Joe.
Jeg sagde jo, de intet fandt.
Nå...
Nu siger vi så farvel.
Her.
Tillykke med fødselsdagen.
- Nå, det huskede du. - Det glemmer jeg aldrig.
11. september.
Undskyld.
Nej.
Det er mig, der siger undskyld.
Bare rolig.
Vi er jo på vej til Amerika, ikke?
Rigtig mange ville gerne være os.
Azorerne.
Europas bedste bøffer.
Hold da kæft!
Tekster af: Helle Kaiser-Nielsen