Jag ska inte gråta
Det här livet har aldrig passat mig
Jag ska inte gråta
Det här livet har aldrig passat mig
- Såja, Sílvia. - Hej, Zinha.
- Snart är mardrömmen över. - Vad gör han här?
Din pappa och jag har pratat. Du ska bo hos honom ett tag.
- Tills du har återhämtat dig. - Ni är galna.
Du har spårat ur, Sílvia. Du behöver en man som får fason på dig.
Det här är lika jobbig för mig som det är för dig.
- Ska du också börja? - Det är ju så.
Helvete.
DEN STÖRSTA FISKEN
Din pasta alla pompino är ljuvlig.
Bättre än Coca-Cola.
Vi kommer att sakna dig.
Du ska till Lissabon.
Lissabon? Varför det?
Fastlänningarna vill skicka hem dig.
Är du säker på det?
Helt säker.
- Det är för mycket. - Jag tog bara lite.
- Ge Zinha lite. - Din dotter är ju finsmakare.
Glöm det. Så länge du bor här dricker du inte en droppe.
Vi vill inte ha såna problem här.
Vin är inte kokain.
Jo, vin är kokain. Öl också.
För dig är allt kokain. Är det förstått?
Du får inte ordning på ditt liv förrän du inser det.
Den där jävla telefonen är också kokain.
Jag hörde att du kan hjälpa mig.
Att du kan få ut mig.
Om du ger mig receptet på pasta alla pompino.
Det receptet är hemligt.
Recept mot recept.
Som du vill. Extrema tider...
...kräver desperata åtgärder.
Hur kommer jag ut?
Ser du muren där?
- Den? - Ja.
Det är bara att hoppa över.
Om det är så enkelt, varför är då du kvar?
Det finns värre saker därute än härinne.
Räkningar, åtaganden, väckarklockor, blanketter...
Det vore vansinne att lämna det här.
Inte illa!
Fina Zinha.
En kvinna måste ju kunna försvara sig.
Här har du.
Tack för presenten.
Och för att du kom ihåg min födelsedag. Ingen annan gjorde det.
Vad är det?
Vad är det som är fel?
Rafael har inte hört av sig.
Hans mobil är avstängd. Ingen i Rabo de Peixe vet var han är.
Det kanske är bäst så. När sånt här händer får man veta vilka ens verkliga vänner är.
Rafael är min pojkvän.
Och vad gjorde han när du togs in på sjukhus?
Han flydde, som den råtta han är. Men din familj har aldrig övergivit dig.
Ska du snacka om att inte överge nån?
Där fick du!
När det skiter sig visar folk sitt rätta jag. Eller har jag fel?
- Får jag? - Absolut.
Ingen ska behöva äta ensam.
Du är optimist, Francisco.
Men ett liv som börjar med en god frukost brukar sluta med en hemsk middag.
Ska er självbiografi heta så?
Det här kanske kan muntra upp.
Listan på patienter som överdoserat. Den här tjejen är med.
- Från Rabo de Peixe? - En tvättäkta rapexinha.
Sílvia Arruda, Rafael Medeiros flickvän.
Jag trodde att det var huvudvärkspulver.
- Ska jag gå på det? - Jag hade fruktansvärd migrän.
- Vem fick du pulvret av? - Det minns jag inte.
Det var väldigt rörigt. Ljud och ljus...
Det var mycket folk på konserten.
Brukar du ta emot läkemedel från folk?
Förr kanske, när jag litade på folk.
Oroa er inte, jag har lärt mig läxan.
Du kan gå.
Vi får prata mer när du fått tillbaka minnet.
Vissa saker ska förbli glömda.
Arruda är allergisk mot polisen.
Han erbjöd mig pengar till taxi.
Men han har rätt i en sak.
När sånt här händer får man veta vilka ens vänner är.
Säg inte så.
Snart kommer Rafael krälande, bakfull av bara helvete,
med svansen mellan benen.
Jag pratar inte om Rafael.
Jag pratar om Eduardo.
Han satte oss i den här skiten.
Med sitt snack och sina löften.
- Och nu har han stuckit. - Nåt måste ha hänt.
Eduardo skulle inte lämna oss.
Jag är i alla fall här.
Din vän för livet.
Och det här, vännen, kan varken Rafael eller Eduardo ge dig.
Se och njut!
Har du läst klart den där?
Javisst. Varsågod.
Stålarna.
Här.
- Duger det? - Det duger.
Glöm inte bort att du ska ge mig receptet på pasta alla pompino.
Det glömmer jag inte.
Vad sa du att de hette?
Magnusson.
De är skandinaver och de tänker döda Ian.
Och vem är den här... Ian?
Ian är min pojkvän.
De betalade honom för knark, men knarket försvann.
Hördu!
Ditt svin! Jag väntade på dig.
Vänta, din kille sålde alltså knark till några som hette Magnusson?
Som han som spelade i Benfica?
Han, den blonde.
Var inte orolig, Bruna.
Du kan tala öppet.
Min pappa vet allt.
Eduardo och Rafael var också inblandade.
Men de försvann.
Förstår du inte svenska?
Men knarket kom aldrig.
De kanske stack för att de inte hade nåt.
Magnussons kom hem till Ian.
Nej, inte den. Den har bra design.
Och hotade att döda honom.
De sa att vi har en vecka på oss att leverera.
Du kan väl hjälpa till?
Det här angår inte mig, gumman.
Men mig.
Bruna är min vän.
Hon ställde upp när jag behövde hjälp.
Herregud...
Jag bad dem om hjälp.
Sen när behöver jag hjälp?
Jäklar...
Har ni haft fest?
Sätt dig ner, din fikus.
Ska du förolämpa mig i mitt hem?
Ska du sätta dig eller ska jag bryta armen på dig? Sitt.
Hördu, playboy... Har du hund?
Ja, men han gick för att köpa rullpapper. Han kommer snart.
Vilken lustigkurre...
Berätta nu för mig, hur mycket är du skyldig skandinaverna?
Sextio tusen.
Sextio tusen vadå? Escudos?
Kul...
Det är knappast hostmedicin jag säljer.
- Sextio tusen euro. - Sextio tusen euro?
Hur många kilo lovade du dem?
Två kilo för 60 000 euro? För helvete...
Driver du med mig?
Jag kan förklara.
Jag lärde känna dem när jag bodde i Köpenhamn.
- De är... - Ge mig ett popcorn.
Ta ett själv.
Trettio tusen euro för ett kilo?
De är affärsmän.
Trettio tusen euro för ett kilo?
De kan betala mer än så.
Om jag vill det.
De går att lita på. De kom på en gång när jag berättade om italienarens knark.
Och slog sönder ditt hem?
Det var av en annan anledning.
- Sitt ner, för helvete! - Släpp mig!
Släpp mig!
Helvete!
Hur många kilo tror du att de kan köpa?
- Ska jag upprepa frågan? - Så många som vi kan sälja.
Här har vi våra dollar, för helvete.
Sätt fart.
- Vill du ha? - Nej tack, jag har.
Nu kör vi.
Sätt fart!
Nu kör vi!
I dag händer det.
Schas!
Flytta på er!
Stick!
Fortare!
Jag ser inte lastbilen. Var fan är den?
Nu ser jag dem.
Dollar, för helvete.
Dollar, för helvete!
Dollar, för fan!
- Kom. - De är beväpnade.
Vi också.
Kom igen.
Det är mjöl och socker!
Du har blåst oss, din jävel!
Ta det lugnt!
Magi.
Det handlar inte om hur, utan om när.
Medan alla tittade på fel ställe gjorde grabben Eduardo sin grej.
Du måste lämna Rabo de Peixe.
Jag lämnar inte dig här!
Jag klarar mig. Italienaren kommer inte att ge sig.
Stannar du här, så dör du. Gå och packa.
Jag behöver hjälp.
Jag menar det.
Har du lugnat ner dig?
Och den jävla jycken...
Det är planen.
Vi måste hjälpa honom.
Du ska få din andel, Ian.
Jaså?
Om jag bara får min andel så kan du flytta in här.
Du kan skita med öppen dörr, om du så vill.
- Kom. - Jag vill inte.
Som om du vet vad du vill. Kom hit.
Eduardo.
Hur mår du?
Vi har inte mycket tid på oss. Jag är hos min pappa.
Var är Rafael?
Jag såg Rafael med din pappa och Zé i trålaren.
De tog allt knark.
Hör på.
Jag har en plan.
Ja, jag förstår.
Ta hand om dig.
Jag måste lägga på.
Hur mår du, Zinha?
En dag i taget.
En sån här stöt har tre steg.
Planering,
utförande,
och sist men inte minst, flykt.
- Var har du lärt dig det? - Vi ska ta tillbaka det som är vårt.
Vad fan gör du?
Lugn, gumman.
Det är en replika.
Ska man spela teater så behöver man rekvisita. Visst, Carlinhos?
Är du säker på att det funkar?
Planen är färdig.
Om planen är färdig
så sätter vi igång.
Jag har nåt till dig.
Så kan du spela Snake.
Zé.
Du var på båten med pappa och Rafael.
Jag behöver veta vad som hände med Rafael.
Jag vet att du tycker att pappa är en bra chef.
Men det är inte vänlighet, utan maktutövning.
Allt han gör för oss...
...är för att kontrollera oss.
Jag har ingen framtid.
Jag kan aldrig bli chef som du.
Du måste lita på mig.
Jag är inte som min pappa.
Din pappa dödade Rafael.
Det var din pappa.
Din pappa dödade Rafael.
Så svekfullt.
Han hade inte gjort nåt!
Zé...
Ja, Sílvia?
Tänk om jag kan ge dig en chans att hämnas för allt han har gjort mot dig.
Är allt bra, Zinha?
Eduardo och Rafael var också inblandade.
Magnussons kom hem till Ian och hotade att döda honom.
Herregud...
Jag bad dem om hjälp.
Sen när behöver jag hjälp?
Jäklar...
Har ni haft fest?
Sätt dig ner, din fikus.
Hördu, playboy... Har du hund?
Ja, men han gick för att köpa rullpapper. Han kommer snart.
Så ja, jobba på. Blanda ordentligt.
Det här går som på räls.
Seså, rappa på.
Ge mig det där. Tack.
Jösses...
Ut med er.
Zé!
Det finns en båt till dig vid fyren.
Sätt fart, Zé.
Och du, tack.
Jag ser inte lastbilen. Var fan är den?
Nu ser jag dem.
Livet är jävligt orättvist.
Det är inte många som får en andra chans.
Rafael får aldrig spela i Benfica.
Zé kommer aldrig till båten som kunnat bli hans räddning.
Och Magnussons får aldrig smaka på kokainet som de köpte.
Det är mjöl och socker!
Du har blåst oss, din jävel!
Vänta!
Helvete!
Jävlar!
Helvete!
För helvete!
- Vad fan händer? - Mjöl...
- Vad säger du? - Han säger att det är mjöl!
Fan också!
Helvete!
Använd den där!
Ge hit!
Fan också.
Din jävel...
Nu jävlar.
Dumma jävel.
Vart fan är du på väg?
- Jag har inte sett nåt! - Nu har du tre alternativ.
Döda mig, skjut skallen av dig eller berätta vem som blåste mig!
Jag vet inte!
Tryck på avtryckaren då, din fega fan!
Gör det!
Om du vill skjuta mig, så gör det. Jag är redan död.
Så du är redan död?
Då behöver ingen se ditt blodiga ansikte.
- Vem var det? - Skjut!
- Vem fan var det?! - Det var din dotter.
Det var Sílvia.
- Var det min dotter? - Det var Sílvia.
Var det?
Universum dömer inte.
Det belönar inte.
Det är likgiltigt och slumpmässigt.
Så har man turen att få en andra chans,
så ska man fan i mig ta den.
Går det bra?
Det här hade Rafael gillat.
Vart ska vi?
- Nånstans där ingen hittar oss. - Ska den här skrotbilen ta oss dit?
Jag tror det.
Det är dags.
Kom ihåg: friskt vatten, gott vin, en trång fitta...
- Och en hård kuk. - Bra!
Italienaren har betalat för prenumerationen.
Och receptet?
Är det här?
RECEPT PÅ "PASTA ALLA POMPINO"
- Kom nu! - Kör!
- Hjälmen först. - Allvarligt?
Sätt på dig hjälmen, så kör vi.
Starta nu. Kör!
Se på fan.
Morbror Joe.
Hej, grabben.
Undertexter: Martina Nordkvist