Kevésbé lennénk szarban, ha ott hagyjuk az úton.
Felejtsd el a zsarukat, ez nem egy sima gázolás!
Ez Isten büntetése. Bazmeg!
És ha ez lehetőség?
Nem azt mondta Carlinhos, hogy a tulaj eljön a drogokért?
Vajon ő képes megkeresni bármit?
Megöltünk valakit, Sílvia, basszus!
Láttál zebrát? Nem, mi?
Azért, mert nem volt!
A telefonján lógott, és kiugrott az útra...
Fogjátok már be!
Mit akartok?
Szólni a zsaruknak, hogy kinyírtuk, és egy kokóval teli fészerbe hoztuk?
- Nem kerülhetek sittre, híres vagyok. - Nem fog kiderülni, Rafael!
Pokolra sem akarok jutni, tesó.
Nem jutsz pokolra, bazmeg!
Nem jutsz pokolra. Ide figyelj!
Nem jutsz pokolra. Nem a te hibád.
Most kurvára szükségem van rád.
Nem akarok pokolra jutni, bassza meg!
Nem jutsz pokolra, fejezd már be!
Vágjuk fel, és dobjuk oda a cápáknak!
Nem megy, bazmeg!
Faszom!
Gyerünk!
Gyerünk, csináld!
Bassza meg!
- Kurva élet! - Bazmeg!
Basszus!
Ne! Álljatok le!
Van más lehetőség.
- Nem süllyed el, bassza meg! - Látom.
Érjük tetten a rohadékot!
Mi az?
RENDŐRSÉG
Földre!
Le a földre!
Feküdj!
Földre!
Ne mozdulj!
- Földre! - Oké, nyugi!
- A földre! - Máris, nyugi!
Gyerünk!
Apa! Itt vagyok.
Hol voltál?
Most már itt vagyok.
Ez egy reményekkel teli fiú története
egy reménytelen helyen.
Én már csak tudom.
Innen származom, mint Eduardo.
A VÁLTOZÁS SZELE
Nesze! Zenél, ha megfújod.
Tessék, Arruda úr! Többet nem találtam.
Vegyél magadnak egy fagyit!
Vehetek kettőt, uram?
Egy csomagért egy fagyi. Ráadásul ez lyukas.
Szerencséd, hogy nem verlek pofán, te kis szaros!
Megváltozott, atyám.
Mintha az ördög szállta volna meg.
Fel sem ismerem az én Sílviámat.
Elhoztam, amit találtam. Nem akarok ilyen mocskot a házamban.
Vegye el!
Itt hagyom.
Menjen békével!
- Isten vigyáz önre és a lányára. - Isten?
Őt nem túlzottan érdekli ez a hely.
Ez az igazság.
Minden okkal történik, Eduardo.
Istennek mindannyiunkkal terve van.
Akkor is, ha vétkezünk?
Tévedni emberi dolog,
de megbocsátani isteni.
Bármi történik, legyen jó vagy rossz,
az Isten akarata.
Az ő kegyelme végtelen.
Köszönöm, atyám.
Ezt akartam tudni.
Isten. Az ördög.
Vagy akár Mickey egér. Kit érdekel?
Ha mindig szívtál az életben,
és hirtelen 397 kiló kokain hullik az öledbe,
miért adnád vissza?
Eduardo tudta, hogy valamit lépnie kell.
A többiekből hiányzott ez az életösztön.
Volt, aki azonnal szabadulni akart a bűntudattól.
Mások elfojtani próbálták.
Hogy fájt-e?
Naná.
Eduardo oda akarta elsüllyeszteni a bűntudatát, ahol senki sem talál rá.
Mi a baj, Rafael?
- Szerinted, bazmeg? - Baleset volt.
Nem a mi hibánk.
Az autó elé ugrott. Megölte magát. Oké?
És a családja Olaszországban nem is tud róla.
- Minden éjjel rémálmaim vannak miatta. - Nekem is. De mi a jobb?
Ha itt vannak rémálmaid, vagy a sitten? Na?
Bízz bennem!
Bízol bennem?
Bízz bennem, baszki! Jó?
Rendben? Akkor rajta, gyerünk!
Gyere, Sílvia! Gyerünk!
Gyerünk!
Az autóval együtt
elsüllyed minden, ami aznap történt.
Soha többé nem beszélünk róla.
Oké?
...Francesco Boninót őrizetbe vették a hatóságok.
A rendőrségi forrásaink szerint erősítés érkezett a kontinensről.
Úgy vélik, hamarosan további bandatagokat tartóztatnak le.
Menjünk a kávézóba?
- Nekem dolgom van. - Dolgod?
Csajdolgom.
- Kicsit sem bírsz egyedül lenni? - Neked is dolgod van?
Igen.
És velem jössz.
Na, jó, mi?
Óriási vagy, öregem!
Oké. Ha kéred a két kilót, 20 000 euró.
Miféle balfasznak nézel te engem?
Barátocskám, te is jól tudod, hogy errefelé nincs hiány
az olasz faszi kokótégláiból.
Nyugi már, a kurva életbe!
- Adunk kedvezményt. - Oké.
- Ezer euró, és a tiéd. - Ezer euró?
- Azt mondtad, van esze. - Van is.
- Faszomba már! - Száz euró. Rendben?
Egy százas, és a tiéd.
Miért nem ezzel kezdted, barátom?
Rendben?
Csaó, Eduardo!
Puszi Carinának.
Eduardo megismerkedett a kereslet és kínálat alapszabályaival.
Például van, amikor nem érdemes piacra dobni az árut.
Vegyük a limonádéstand klasszikus példáját!
Ha csak egy kislány árulja,
a limonádé nem olcsó.
De aztán a kis barátnője is meglátja a lehetőséget.
Az ár pedig lezuhan, és már szart sem ér a lötty.
Így megy ez a limonádénál,
és a világ legtisztább, legdrágább,
legaddiktívabb poránál is.
Nem fog menni.
Lazíts, bébi!
Valami erősebb fog kelleni.
Kérsz?
Jól van, mehet!
Siess, Bruna! Gyerünk!
Az az!
- Vedd fel! - Az ujját is!
Nyugi! Figyelj!
Nyugi! Pillanat!
Ez az, jó. Kicsit fordítsd el a fejed! Rajta!
- Hova nézzek? - A tengerre! Gyerünk!
Ez az.
Told lejjebb a szoknyád! Ez az.
Csak a bőrt lássuk, ne a bugyit!
Mintha nem lenne rajtad. Én úgy veszem, hogy nincs is.
Ez az.
Egy Springsteen-koncerten szívtam először kokszot.
1989-ben.
Berlinben!
Felszálltam, és azóta sem jöttem le.
Nem jöttem le.
Hallod, hol szerezted ezt a cuccot?
Rabo de Peixe-ben, de ne aggódj!
Megveszem tőled mindet.
Az összes kokódat.
Gazdag picsává teszlek.
Kurva gazdaggá!
Tisztelt utasaink, turbulenciát érzékelünk.
Kérem, üljenek le, és kapcsolják be az övüket!
Csak az első három perc.
A repülőgép-balesetek 94%-a
az út első három percében történik.
Előbb hal meg cápatámadásban vagy egy mérgező rovar csípésétől.
Sok mindent tudsz.
A szívbetegséghez vagy a rákhoz nem is hasonlítható.
Minden hetedik ember ezekben hal meg.
Minden hetedik!
Ő az apukád?
Tényleg?
Egy, kettő,
három, négy, öt,
hat, hét.
- Én beszélek. - Oké.
Jó estét, uraim!
Nézd már, a bajnok!
Vidd innét a segged!
Gyere, ülj le! Hogy vagy, bazmeg?
Helló!
Na és te, Szerda?
Szerda?
Középen vagy. Gyere ide, vagy húzz a picsába!
Gyere, bazmeg!
Figyeljetek!
Megragadom az alkalmat, hogy mind itt vagyunk...
Amúgy kösz, hogy eljöttetek.
Mi történik, ha nagy a fogás?
- Lemennek az árak. - Le bizony. Jól van.
Mi történik, ha sok a Coca-Cola?
Kurvára bekészülünk!
Figyu!
Most tele van kokóval az utca, ugye?
A kis galambok meg ide-oda mászkálnak, felcsipegetnek mindent,
óvatlanok, felkeltik a figyelmet.
Na és ki szereti a galambokat?
A vénasszonyok.
Nem, bazmeg, a zsaruk.
Leszarják ők Rabo de Peixe-t.
Na tessék, Szerda megszólalt, és igaza van.
A zsaruk leszarják Rabo de Peixe-t.
De mi van, ha a galambok elkezdenek kidögleni?
Rabo de Peixe, barátaim,
bekerült a hírekbe.
Jönnek a zsaruk, feltakarítják a szart,
és nekünk nem marad semmi.
És mi mégis mit csináljunk?
Ne áruljuk többet?
Süssünk belőle kenyeret otthon?
Fogd be, és figyelj!
Azt akarom, hogy kivétel nélkül mindenki
kurvára hozzon ide mindent, amit talált!
Innen fogjuk árulni.
Én jutalékot szedek, és mindenki megkapja a részét.
Mindenki jól jár.
És honnan tudjuk, hogy nem tartod meg magadnak az egészet?
Nem hívhatnánk a rendőrséget.
Na figyelj, faszfej!
Hányan voltatok már börtönben?
Hányan éltek munkanélküli segélyből?
Látjátok, én legális bizniszt viszek, és büntetlen vagyok.
Benne vagytok, vagy sem?
Dióhéjban: vagy mind baszunk...
vagy bebasszuk a tengerbe a kurvát!
Aki jelen esetben az anyád, te fasztarisznya!
Anyámat hagyd békén, te geci!
- Viccelek! - Menj a picsába!
Ne dühöngj már! Nyugi!
Menj haza kenyeret sütni!
Jobb, ha odaadjuk neki...
Mondtam már, hogy nem adom oda ennek a fasznak.
Megmondtam. „Szerda”? Adok én neki szerdát, bazmeg!
- Vigyázz! - A kurva anyját!
Basszus!
Na jó. Kell egy hely, ahol eladhatjuk a cuccot.
Ahol sok a zsé, és kevés a kokó.
Én tudom, hol van ilyen.
Üdv az Azori-szigeteken!
Még sosem járt nálunk drogszakértő.
Itt soha nem történik semmi.
A reggeli pörgés.
Eszedbe jut, amikor felébredsz.
Csak erre gondolsz egész nap.
Rabo de Peixe volt a fogatlan drogosok Ötödik sugárútja.
Nézd csak! Húsz euró, Girnyó.
Girnyó!
A kurva életbe!
Ó, bassza meg...
Mi ez a szar, bazmeg?
Hányszor mondtam már, hogy ne áruld itt?
Akár egy „Kokókirály” bódéból is tolhatnád, hogy mindenki lássa!
- Arruda úr... - Mi van?
- Add a kezed! - Nem...
Add a kezed, te kibaszott pék!
Elviheti az egészet...
Soha többé nem árulod itt ezt a szart!
Megértetted?
Soha többé!
Nem mondom el többször!
Tudom, hogy ez a bírósági végzés, de olaszul hallgatom ki.
Ha segítség kell, szólok, Signorina Fasulo.
Erre költjük az adófizetők pénzét ebben az országban.
Tehát...
Francesco Bonino,
olasz állampolgár.
Giovanni Speranza.
Szintén olasz.
Ez a kedvencem.
Spanyol.
Juan del Cristo Guerrero Gómez.
Ki vagy te?
A nevem Francesco Bonino.
Piano di Sottóban születtem, Trapani megyében, Szicíliában.
Halász és tengerész vagyok.
Szigetlakó, akárcsak én.
Tudtam én, hogy megértjük egymást.
Szóval...
A hajón találtunk egy kiló kokaint, útleveleket és hamis dokumentumokat.
Egyedül volt?
Igen és nem, nyomozó.
Igen vagy nem?
Amikor kihallgattuk, olaszul azt mondta: „da solo”.
Nem tudjuk, arra utalt-e, hogy egyedül jött,
vagy üresen issza a kávét.
Mindenesetre ma érkezik a kirendelt tolmács.
Valószínűleg volt még valaki a hajón.
Tolmács nélkül hallgattak ki egy nemzetközi drogcsempészt?
Banha rendőrfőnök beszél kicsit olaszul. Egy szemesztert töltött Bolognában.
- Itt balra. - Itt?
Egy kokainnal megrakott vitorlással elhagyta Venezuelát,
és a Kanári-szigetek felé indult.
Elromlott az idő.
A hajója cserben hagyta az Atlanti-óceán közepén.
A térképre pillantva az az ötlete támadt,
hogy ezen a helyen kiszórhatná a cuccát.
A kérdés az, hogy mennyi cuccot hozott,
Francesco úr.
LEFOGLALT MENNYISÉG 492 KG
Ötszáz kilót?
Talán kicsit kevesebbet.
Akkor máris megtaláltuk mindet.
Csak egy kevés maradt...
Megvannak a hajó adatai?
Átszelnéd az óceánt egy üres hajóval,
ha 3000 kilót is hozhatnál?
Elmész?
Itt vagy, Eduardo?
Elmegyek, apa. Bemegyek a városba Rafaellel.
Minek ennyi parfüm?
Elfedi a halszagot.
Lefekszem.
- Ne pazarold a vizet! - Jó éjt!
Jó estét!
- Így nem mehetsz be. - Mi?
Nem mehetsz be.
Mindjárt jövök.
Oké.
Hé, haver!
Ülj ide!
Mi a helyzet?
Milyen a csizma?
- Köszi! - A nagyapámé volt.
A koporsójából szedtem ki. Még meleg volt.
Imádta ezt a csizmát.
- Ian. - Eduardo.
Van még?
Van még olyan zacsid, amilyet Sílviától kaptam?
Hé! Kisiskolás vagy még?
Gyere hátra!
Sok van még belőle?
Igen. Nagyon sok.
Mennyi az a sok?
- Száz? - Több.
Több? Ejha!
Ötszáz?
- Ha akarod, annál is több. - Ha akarod, én is tudok többet.
Seggbe akarsz baszni?
Mi?
Nem akarsz megbaszni, mi?
Azért jöttél, hogy megbassz?
- Igen? - Senkit sem akarok megbaszni.
Csak az árumat eladni.
- Jól van. - Oké.
- Holnap. Jó? - Holnap?
Kettő.
Két kiló?
Kettő mi?
- Két... - Menjünk vissza bulizni!
- Két kiló? - Nincsen buli Ian nélkül.
- Két kiló? - Gyerünk!
Tetkó kell neked.
Figyelj és tanulj!
- És talán szerencséd lesz. - Jó.
- A lányok bírják a tetkót. - Figyu! Eladtam két kilót!
- Eladtad? - Ezt mutatta. Kettő.
- Az két kiló, nem? - Ez az! Óriási!
Hé, cicababa!
Két dinnyés vodka lesz. Az elnök úr fizet.
Itt a címem.
Ian csomagjához.
Ja, igen.
Jöhetsz bármikor.
Állj le, bazmeg!
- Egy jótanács. - Ne kezdd!
Tényleg jó!
Attól, hogy nincs szerelem, még dughatsz egy jót!
- Ne akarj nekem csajt intézni! - Komolyan! Mióta vagy belezúgva Sílviába?
Ne gyere ezzel a szarral!
Ha futni akarsz utána, csak nyugodtan! Én támogatlak.
De nem muszáj kiéhezned, amíg vársz!
Igyuk meg ezt a szart, gyerünk!
Ha már boldog nem vagy, legalább szórakozz!
- Vagy inkább kolostorba vonulsz? - Igyál!
Biztos nem vagy szűz?
- Az unokahúgod tudja! - Az...
Táncoljunk, ha már úgyse dugsz!
Baszki, ez halszagú!
- Halász vagy, nem? - Nem számítottam rá.
Piszkos lesz tőle a táskám.
Ne, Rafael! Ne kezdd!
- Csak egy löket. - Ne már, kellesz! Menjünk!
Basszus!
Gyerünk!
Baszki!
- Jó reggelt! Bruna itt lakik? - Igen. A lányom.
De ki... Várjunk csak!
Te!
Te nem Rafael Medeiros vagy?
De igen.
Gyere be, Rafael!
Rafael Medeiros a házamban!
Srácok! Nézzétek csak, milyen nagypályás vendégünk érkezett!
Santa Clara, kilences mez, 97-98-as idény.
- Bocsánat, Bruna itt van? - Biztos alszik.
Mit kérsz enni, Rafael? Sült húst?
Van floresi kolbász is.
Hol a mosdó?
Úgy tűnik, nem csak én vagyok idegen itt.
Aha.
Te jó kurva élet...
Bassza meg!
- Más hideg ital nem volt. - Ilyen hőségben megiszom a sört is.
- Hol a mosdó? - Második ajtó.
Köszi.
Várj, foglalt!
- Rafael, le kell lépnünk! - Várj már, bazmeg!
Azonnal el kell tűnnünk!
A mosdó?
Foglalt.
Keress felmosót, összeszartam mindent!
Rafael, mások is várnak.
Minden tiszta szar.
Siess, várnak!
Tesó!
Hölgyek előre.
A kurva életbe!
Bassza meg!
Oké.
Elnézést.
Micsoda gól, Rafael!
Azt hittem, összeomlik az Estádio da Luz!
Mennünk kell.
Várj már! Nem is ettetek semmit.
Apa, elkésünk a moziból.
- Menjünk! - Állj már le! Itt van Bruna.
Tele van a hely zsarukkal. Ébredj már fel!
- Elment az eszed? - Hé, fiúk!
Nem mehettek el üres kézzel.
Tessék, vigyetek kolbászt!
Köszi.
De a dobozt kérem vissza, különben érte megyek.
Csak nyugodtan!
Rafael Medeiros, kilences mez.
Bocs, jól van? Elaludtam.
Apád zsaru, és nem is szólsz?
Bedobsz a cápák közé? Add át a pasidnak, hogy nincs üzlet!
Várj már, Eduardo, bazmeg!
Basszátok meg!
Picsába!
A kurva életbe, bazmeg!
Hú, bazmeg! Érzed az adrenalint, haver?
Bementünk egy zsaruhoz tele kokóval?
- Nekem ez nem megy. - Miről beszélsz? Megúsztuk.
Nem áruljuk többet, ennyi.
Csak most kezdtük, tesó! Gazdagok leszünk!
Meghalt tőle egy srác Rabo de Peixe-ben! Felfogtad?
Ez Isten akarata. Nem te mondtad?
De. Te mondtad.
Egyre több a túladagolás.
Holnap reggel korán kezdünk.
Muszáj ilyen zajt csapnod?
Reggeli séta Rabo de Peixe-ben.
- Pont ez hiányzott vasárnap reggel. - Most?
Teljes létszámban.
Hagytam kaját a hűtőben.
Az olasz drogjának nagy része nincs meg.
Behatolhatunk lakásokba, üzletekbe, szupermarketekbe,
raktárakba, padlásokra,
pincékbe, konténerekbe, sőt, ha kell, babaházakba is.
Mindent fésüljenek át!
Gyerünk már, Banha, basszus!
Halló?
Szólok neki.
Sílvia!
Telefon.
Siess már!
Halló?
Sílvia, razzia lesz Rabo de Peixe-ben!
Bassza meg!
- Úton vannak ide. - Ki az?
A rendőrök.
Mindenki a földre!
- Mi történik? - Forduljon meg!
Kurva élet!
A földre!
Földre!
- Bassza meg! - Baszki!
A picsába!
A büdös picsába!
Gyerünk, nyomás!
RIBEIRA DA SILVA PORTUGÁLIA
Eduardo!
Meg kell állnunk!
Megállni!
PARTI ŐRSÉG
Semmi, nyomozó.
Banha nyomozó!
A hátizsák.
Ez?
A doboza, uram. Elmosva.
Megvagyunk?
Menjünk, Rafael!
Mehetünk?
Indulás!
Mégis mit művel?
Gyerekeket és öregeket tartóztat le?
Az elkövetőket tartóztatjuk le, akárkik is azok.
Árult bárki bármit?
A drogot véletlenül mosta partra a víz.
Az Azori-szigeteken nem szokás gyerekeket vagy időseket lecsukni.
Engedje el őket! Bírói utasítás.
Megfordulni! Kezeket a tarkóra!
Indulás!
Gyerünk!
Odanézzenek!
Banha nyomozó!
Engedjük el őket!
Engedjenek!
Pillanat! Jól van.
A kurva anyád!
Szarházi. Tudom, ki köpött be minket. Nézd!
Fekete bazalt folyik ereimben
Szívemet a hév feszíti szét
Kérem!
Az óceán tölti be lelkemet
És a zöld
Zöldellő vidék ad reménységet
Hisz otthonom a ködös szigetek
Ahol sirályok csókolják a földet
Kibaszott pék, jól kibasztál velünk!
Nem mondtam semmit, Arruda úr.
Nem köptem, Arruda úr.
Nem mondtam semmit, Arruda úr.
Nem mondtam semmit. Nem köptem...
Virággal, vággyal, bánattal
A kurva anyád!
A távolban a szél visszhangja
Lelkemben a végtelen tenger
Tűnjünk el!
S a hév, mi szétfeszíti szívem
Húzd!
Gyerünk, húzd!
Megkötötted?
Mi vagyunk Ribeira Grande bajnokai!
Igen, bazmeg!
Ez Isten akarata! Isten akarata, sose feledd!
Először a kokainlottót nyerte meg,
majd a rendőröket is megúszta.
Adódik a kérdés: miért ne hitte volna el Eduardo,
hogy életében először Isten is neki szurkol?
De ezeken a szigeteken sohasem süt sokáig a nap.
Van, akinek már a születésekor megpecsételődik a sorsa.
És sem Isten, sem ördög nem tehet érte semmit.
A feliratot fordította: Marik Gábor