‫אם היינו משאירים אותו בדרך,‬ ‫היה סיכוי קטן יותר שניתפס.‬
‫תשכח מהמשטרה.‬ ‫זה גרוע יותר מאשר לדרוס הולך רגל!‬
‫זה עונש של אלוהים. לעזאזל!‬
‫אבל מה אם זו הזדמנות?‬ ‫-מה?‬
‫קרליניוס לא אמר‬ ‫שהבעלים יבוא לחפש את הסמים?‬
‫האם הוא מסוגל לחפש משהו?‬
‫סילביה, הרגנו מישהו, לעזאזל!‬
‫ראית מעבר חצייה? נכון שלא?‬
‫כי לא היה מעבר חצייה!‬
‫הוא היה בטלפון המזוין וקפץ לכביש...‬
‫שניכם סתמו את הפה!‬
‫מה אתם רוצים לעשות?‬
‫להגיד למשטרה שהרגנו מישהו‬ ‫והבאנו אותו לבקתה מלאה בקוקאין?‬
‫איני יכול לשבת בכלא. אני מפורסם.‬
‫רפאל, אף אחד לא יגלה!‬
‫גם אני לא רוצה ללכת לגיהינום, אחי.‬
‫אתה לא הולך לגיהינום, רפאל.‬
‫אתה לא הולך לגיהינום. תקשיב לי.‬
‫אתה לא תלך לגיהינום. זאת לא אשמתך.‬
‫אני צריך אותך יותר מתמיד.‬
‫אני לא רוצה ללכת לגיהינום, אחי.‬
‫אתה לא הולך לגיהינום.‬ ‫תפסיק להגיד את זה, בסדר?‬
‫בואו נקצוץ אותו ונזרוק אותו לכרישים.‬
‫אני לא יכול לעשות את זה!‬
‫זין.‬
‫קדימה.‬
‫קדימה, תעשה את זה.‬
‫לעזאזל!‬
‫לכל הרוחות!‬
‫זין.‬
‫לא! עצור!‬
‫יש עוד אפשרות.‬
‫מה?‬
‫המקפיא המזוין לא שוקע.‬ ‫-אני יודע.‬
‫בוא נתפוס את המזדיין על חם.‬
‫מה?‬
‫- משטרה -‬
‫למטה!‬
‫תשכב, עכשיו!‬
‫על הרצפה עכשיו!‬
‫על הרצפה!‬
‫עצור!‬
‫למטה!‬ ‫-בסדר, תירגע.‬
‫למטה!‬ ‫-הבנתי. תירגע.‬
‫קדימה!‬
‫אבא, אני כאן.‬
‫איפה היית?‬
‫אני כאן עכשיו.‬
‫זה סיפורו של נער עם תקוות גדולות‬
‫במקום חסר תקווה לחלוטין.‬
‫ואני יודע.‬
‫אני מכאן, כמו אדוארדו‬
‫- הגאות והשפל -‬
‫הנה. אם תנשוף שם, הוא מנגן.‬
‫הנה, מר ארודה. אני לא מוצא יותר.‬
‫תיקח לך ארטיק.‬
‫אפשר לקבל שניים, מר ארודה?‬
‫ארטיק אחד לכל בלוק. ובבלוק הזה יש חור.‬
‫אני צריך לדפוק לך את הראש, פרחח מזוין.‬
‫היא אדם שונה, אבי.‬
‫כאילו שהשטן דבק בה.‬
‫אני כבר לא מזהה את סילביה שלי.‬
‫הבאתי כל מה שיכולתי למצוא.‬ ‫אני לא רוצה את החרא הזה בבית שלי.‬
‫קח את זה. אשאיר את זה כאן.‬
‫לכי בשלום.‬
‫אלוהים משגיח עלייך ועל בתך.‬ ‫-אלוהים?‬
‫לאלוהים לא אכפת מהמקום הזה.‬
‫וזו עובדה.‬
‫לכל דבר יש סיבה, אדוארדו.‬ ‫לאלוהים יש תוכנית לכל אחד מאיתנו.‬
‫אפילו כשאנחנו חוטאים?‬
‫לטעות זה אנושי.‬
‫אבל לסלוח זה אלוהי.‬
‫כל מה שקורה, טוב או רע,‬
‫הוא רצון האל.‬
‫רחמיו אינסופיים.‬
‫תודה, אבי.‬
‫זה מה שרציתי לדעת.‬
‫אלוהים, השטן.‬
‫יכול להיות שזה מיקי מאוס. למי אכפת?‬
‫אם החיים תמיד דפקו אותך,‬
‫ואז 397 ק"ג של קוקאין ייפלו לחיקך,‬
‫האם תחזיר אותם?‬
‫הבחור שלי אדוארדו ידע שזה מה שיש.‬
‫לאחרים לא היה אותו אינסטינקט הישרדותי.‬
‫חלקם רצו להימלט מתחושת האשמה מהר מדי.‬
‫אחרים ניסו להשתיק אותה.‬
‫זה יכאב?‬
‫בטח.‬
‫אדוארדו ידע שהוא חייב להטביע את האשמה‬ ‫במקום שאיש לא ימצא אותה.‬
‫מה קרה, רפאל?‬
‫מה לעזאזל אתה חושב?‬ ‫-זו הייתה תאונה, רפאל.‬
‫זו לא הייתה אשמתנו.‬
‫הוא זרק את עצמו לפני המכונית.‬ ‫הוא התאבד. בסדר?‬
‫ולא הודיעו למשפחתו באיטליה. לעזאזל.‬
‫יש לי סיוטים כל לילה על החרא הזה.‬
‫גם לי. אבל תגיד לי.‬
‫אתה מעדיף שהם יהיו כאן או בכלא? מה?‬
‫סמוך עליי.‬
‫אתה סומך עליי?‬
‫סמוך עליי! בסדר?‬
‫אתה מוכן? קדימה, בוא.‬
‫קדימה, סילביה. בואי.‬
‫קדימה.‬
‫כשהמכונית הזאת תשקע,‬
‫כך ישקע גם כל מה שקרה באותו לילה.‬
‫לעולם לא נזכיר את זה שוב.‬
‫בסדר?‬
‫פרנצ'סקו בונינו עוכב על ידי הרשויות.‬
‫מקורות משטרתיים הודיעו לנו‬
‫שנשלח גיבוי מהיבשת.‬
‫הם מאמינים‬ ‫שחברי כנופיה אחרים ייתפסו בקרוב.‬
‫שנלך לבית קפה?‬
‫יש לי דברים לעשות.‬ ‫-דברים?‬
‫ענייני בנות.‬
‫אני לא יכולה להשאיר אותך לבד קצת?‬ ‫-גם לך יש דברים לעשות?‬
‫כן.‬
‫ואתה בא איתי.‬
‫זה נהדר או מה?‬
‫אלוף, אני חושב שאתה נהדר. הכי טוב.‬
‫בסדר. אם אתה רוצה את שני הקילו,‬ ‫זה 20,000 אירו.‬
‫אתה חושב שעשו אותי אתמול?‬
‫ידידי, אתה יודע טוב מאוד שאין פה מחסור‬
‫בבלוקים המושלגים של האיטלקי.‬
‫תירגע, בסדר? לעזאזל.‬
‫ניתן לך הנחה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אלף אירו והכול שלך.‬ ‫-אלף אירו?‬
‫אמרת לי שהוא חכם.‬ ‫-כן.‬
‫לעזאזל!‬ ‫-מאה יורו! מה דעתכם על זה?‬
‫מאה והכול שלך.‬
‫למה לא אמרת את זה, ידידי?‬
‫אנחנו בסדר?‬
‫להתראות, אדוארדו!‬
‫מסור לקארינה את אהבתי.‬
‫אדוארדו למד‬ ‫את הכללים הבסיסיים של היצע וביקוש.‬
‫מה שאנשי הפיננסים קוראים לו "שוק חריגים".‬
‫קחו דוגמה קלאסית של דוכן הלימונדה.‬
‫אם יש רק ילדה קטנה אחת שמוכרת,‬
‫הלימונדה לא זולה.‬
‫אבל אז החברה הקטנה שלה חושבת,‬ ‫"איזה רעיון נהדר."‬
‫אז המחיר יורד‬
‫עד שאין לה ערך בכלל!‬
‫זה ככה עם לימונדה‬
‫וגם עם האבקה הטהורה והיקרה ביותר,‬
‫והממכרת ביותר בעולם.‬
‫אני לא חושבת שאני יכולה לעשות זאת.‬
‫ילדה, תירגעי.‬
‫אני צריכה משהו חזק יותר.‬
‫רוצה קצת?‬
‫טוב, בואו נעשה זאת.‬
‫מהר, ברונה. קדימה.‬
‫קדימה.‬
‫תלבשי את הז'קט.‬ ‫-שימי אותה שם.‬
‫תירגעי. תקשיבי.‬
‫תירגעי.‬
‫תירגעי. חכי.‬
‫זהו זה. קדימה. תסובבי קצת את הראש. קדימה.‬
‫לאן להסתכל?‬ ‫-לאוקיינוס. קדימה.‬
‫תורידי קצת את החצאית. זהו זה.‬
‫רק כדי לראות עור חיוור, לא את התחתונים.‬
‫כאילו שאין תחתונים.‬ ‫אני מדמיין שאין תחתונים.‬
‫זהו זה.‬
‫הפעם הראשונה שהסנפתי קוקאין‬ ‫הייתה בהופעה של ספרינגסטין.‬
‫השנה הייתה 1989.‬
‫ברלין.‬
‫התחלתי לעוף, ועוד לא נחתי.‬
‫מעולם לא נחתי.‬
‫היי, מאיפה השגת את הקוק הזה?‬
‫מראבו דה פייש, אבל אל תפחד.‬
‫אני אקנה את כל הקוק שיש לך.‬
‫כל הקוק שיש לך.‬
‫אני אהפוך אותך לכלבה עשירה מזוינת.‬
‫עשירה מזוינת!‬
‫גבירותיי ורבותיי, אנחנו חווים כיסי אוויר.‬
‫נא חזרו למקומותיכם‬ ‫והדקו את חגורות הבטיחות.‬
‫אלה רק שלוש הדקות הראשונות.‬
‫94 אחוז מתאונות מטוסים‬
‫מתרחשות בשלוש הדקות הראשונות של הטיסה.‬
‫הרבה יותר סביר שתמותי מתקיפת כריש‬
‫או מעקיצת חרק ארסי.‬
‫אתה יודע הרבה דברים.‬
‫זה כלום בהשוואה למחלות לב או סרטן, כמובן.‬
‫אחד מכל שבעה אנשים מת מזה.‬
‫אחד משבעה!‬
‫זה אבא שלך?‬
‫באמת?‬
‫אחת, שתיים,‬
‫שלוש, ארבע, חמש,‬
‫שש, שבע.‬
‫אני אדבר.‬ ‫-בסדר.‬
‫ערב טוב, רבותיי!‬
‫האלוף כאן!‬
‫תזיז את התחת שלך.‬
‫בוא ושב כאן. מה שלומך?‬
‫מה קורה?‬
‫מה איתך, יום רביעי?‬
‫יום רביעי?‬
‫אתה באמצע. תיכנס או תסתלק.‬
‫תיכנס.‬
‫תקשיבו, חבר'ה.‬
‫כיוון שכולנו כאן,‬ ‫אני רוצה לנצל את ההזדמנות‬
‫ולהודות לכם שבאתם, דרך אגב.‬
‫מה קורה כשיש לנו תפיסה גדולה?‬
‫המחירים יורדים.‬ ‫-המחירים יורדים. טוב מאוד.‬
‫מה קורה כשיש לנו הרבה קוקה קולה?‬
‫אנחנו מתמסטלים לגמרי!‬
‫תקשיבו.‬
‫הרחובות מכוסים בשלג כרגע, נכון?‬
‫כל היונים הקטנות מסתובבות,‬
‫מנקרות בכל דבר‬
‫כאילו אין מחר, מושכות תשומת לב.‬
‫ומי אוהב יונים?‬
‫נשים זקנות.‬
‫לעזאזל, לא. זה השוטרים.‬
‫לא אכפת להם מראבו דה פייש.‬
‫הנה לך. יום רביעי דיבר והוא צודק לגמרי.‬
‫לשוטרים לא אכפת מראבו דה פייש.‬
‫אבל מה קורה‬ ‫אם היונים מתחילות לצנוח כמו זבובים?‬
‫ראבו דה פייש, ידידיי,‬
‫נמצאת בחדשות.‬
‫השוטרים יבואו לנקות את כל החרא הזה,‬
‫ולא יישאר לנו כלום.‬
‫מה אתה רוצה שנעשה?‬
‫שנפסיק למכור אותו?‬
‫שנשמור אותו בבית כדי לאפות לחם?‬
‫תשתוק ותקשיב לאיש.‬
‫מה שאני רוצה זה שכל אחד מכם‬
‫יביא את כל מה שמצא‬
‫לכאן, למען השם.‬
‫נמכור הכול מפה.‬
‫אני מקבל עמלה, וכל אחד מכם מקבל את חלקו.‬
‫ממש מצב מנצח לכולם.‬
‫מה אם תשמור את החומר‬ ‫ותגיד לנו ללכת להזדיין?‬
‫אנחנו לא יכולים לפנות למשטרה.‬
‫תקשיב לי, שמוק.‬
‫כמה מכם ישבו בכלא?‬
‫כמה מכם כאן חיים מדמי אבטלה?‬
‫אתה רואה, יש לי עסק חוקי‬ ‫ואין לי בעיה עם החוק.‬
‫זה מה שיש, חבר'ה!‬
‫בקיצור, או שכולנו נזיין‬
‫או שנזרוק את הזונה לים עכשיו!‬
‫במקרה הזה, הזונה היא אימא שלך, מוח הציפור!‬
‫אל תערב בזה את אימא שלי, יא מזדיין!‬
‫אני צוחק.‬ ‫-לך תזדיין!‬
‫אל תכעס. תירגע!‬
‫לך הביתה ותאפה את הלחם שלך!‬
‫אנחנו צריכים לתת לו את הסמים...‬
‫אמרתי לך,‬ ‫אני לא נותן לבן זונה את הסמים האלה.‬
‫אמרתי לך, גבר. "יום רביעי"?‬ ‫אני כבר אתן לו יום רביעי מזוין!‬
‫תיזהר!‬ ‫-הבן זונה הזה.‬
‫לעזאזל!‬
‫אנחנו צריכים למצוא מקום למכור את הסמים.‬
‫מקום עם המון כסף ובלי חומר.‬
‫אני יודעת איפה נוכל לעשות זאת.‬
‫ברוכה הבאה לאיים האזוריים.‬
‫מעולם לא היה לנו מומחה לסמים על האי.‬
‫שום דבר לא קורה כאן.‬
‫ריגוש הבוקר.‬
‫הדבר הראשון שחושבים עליו כשמתעוררים.‬
‫הדבר היחיד שחושבים עליו כל היום.‬
‫ראבו דה פייש היה כמו השדרה החמישית‬ ‫עבור נרקומנים חסרי שיניים.‬
‫בבקשה. 20 אירו, שחיף.‬
‫שחיף!‬
‫לכל הרוחות!‬
‫לעזאזל, מר ארודה...‬
‫זה מלא חרא! לעזאזל!‬
‫כמה פעמים אמרתי לך לא לעשות את זה?‬
‫אתה כבר יכול לבנות בקתה עם שלט "מלך הקוק",‬ ‫כדי שכולם יידעו!‬
‫מר ארודה...‬ ‫-מה?‬
‫תן לי את היד שלך.‬ ‫-לא, מר ארודה.‬
‫אופה מזוין! תן לי את היד המזוינת שלך!‬
‫אתה יכול לקחת הכול...‬
‫לעולם לא תמכור את החרא הזה שוב!‬
‫הבנת?‬
‫לעולם לא!‬
‫אני לא אגיד לך שוב!‬
‫אני יודע שזה צו בית משפט,‬ ‫אבל אני אתחקר אותו באיטלקית.‬
‫אם אצטרך עזרה, אבקש אותה, גברת פסולו.‬
‫ככה אנחנו מבזבזים‬ ‫את כספי משלם המסים במדינה הזאת.‬
‫אז...‬
‫פרנצ'סקו בונינו,‬
‫איטלקי.‬
‫ג'ובאני ספרנזה.‬
‫גם איטלקי.‬
‫זה החלק האהוב עליי.‬
‫ספרדי.‬
‫חואן דל קריסטו גררו גומז.‬
‫מי אתה?‬
‫שמי פרנצ'סקו בונינו.‬
‫נולדתי בפיאנו די סוטו,‬ ‫מחוז טראפני, סיציליה.‬
‫אני דייג ושייט.‬
‫תושב אי, בדיוק כמוני.‬
‫ידעתי שנבין זה את זה.‬
‫אז...‬
‫בסירה מצאנו קילו קוקאין,‬ ‫דרכונים שונים ומסמכים מזויפים.‬
‫הוא היה לבד?‬
‫כן ולא, בלשית.‬
‫כן או לא?‬
‫כשחקרנו אותו,‬
‫הוא אמר "דה סולו" באיטלקית.‬
‫לא ידענו אם זה אומר שהוא נוסע לבד‬
‫או שהוא אוהב קפה שחור.‬
‫בכל אופן, מתורגמן בית המשפט יגיע היום.‬
‫כנראה מישהו אחר היה על הסירה.‬
‫תחקרת סוחר סמים בינלאומי בלי מתורגמן?‬
‫המפקד באניה דובר קצת איטלקית.‬ ‫הוא למד סמסטר אחד בבולוניה.‬
‫שמאלה כאן.‬ ‫-כאן?‬
‫אתה עוזב את ונצואלה‬
‫עם סירת מפרש עמוסה בקוקאין,‬
‫בדרך לאיים הקנריים.‬
‫מזג האוויר משתנה.‬
‫הסירה מתקלקלת באמצע האוקיינוס האטלנטי.‬
‫אתה מסתכל במפה וחושב‬
‫זה יהיה מקום טוב לזרוק את הזבל שלך.‬
‫השאלה היא כמה זבל הבאת,‬
‫מר פרנצ'סקו?‬
‫- סך הכול נתפסו 492 ק"ג -‬
‫חמש מאות קילו?‬
‫אולי קצת פחות.‬
‫אז כבר מצאנו הכול.‬
‫נשארו רק פירורים לדגים...‬
‫יש לך מידע על הסירה?‬
‫האם היית מסתכן‬ ‫בחציית האוקיינוס האטלנטי בסירה ריקה‬
‫אם תוכל להביא 3,000 ק"ג?‬
‫אתה יוצא?‬
‫אדוארדו, אתה שם?‬
‫אני יוצא, אבא. אני נוסע לעיר עם רפאל.‬
‫כל כך הרבה בושם?‬
‫כדי לכסות את ריח הדגים.‬
‫אני הולך לישון.‬
‫אל תבזבז מים.‬ ‫-לילה טוב.‬
‫ערב טוב.‬
‫אתה לא יכול להיכנס ככה.‬ ‫-מה?‬
‫אתה לא יכול להיכנס.‬
‫מייד אחזור.‬
‫בסדר.‬
‫היי, רפשיניו!‬
‫שב כאן.‬
‫מה קורה?‬
‫איך המגפיים?‬
‫תודה.‬ ‫-הם היו של סבא שלי.‬
‫לקחתי אותם מארון המתים שלו.‬ ‫הוא עדיין היה חם.‬
‫הזקן אהב את המגפיים האלה.‬
‫איאן.‬ ‫-אדוארדו.‬
‫יש לך עוד?‬
‫מה?‬
‫יש לך עוד מהפאקטים שסילביה השיגה לי?‬
‫היי! אתה בבית ספר יסודי?‬
‫קדימה, מאחור.‬
‫יש לך הרבה מזה?‬
‫כן. יש לי הרבה.‬
‫כמה זה הרבה?‬
‫מאה?‬ ‫-יותר.‬
‫יותר? וואו!‬
‫חמש מאות?‬
‫אם את רוצה, יש לי יותר מ-500.‬ ‫-אם את רוצה, גם לי יש יותר.‬
‫אתה רוצה לזיין לי את התחת?‬
‫מה?‬
‫אתה לא רוצה לזיין אותי, נכון?‬
‫באת לכאן כדי לזיין אותי?‬
‫כן?‬ ‫-אני לא כאן כדי לזיין אף אחד.‬
‫אני רק רוצה למכור את הדגים שלי.‬
‫טוב.‬ ‫-בסדר.‬
‫מחר. בסדר?‬ ‫-מחר?‬
‫שתיים. בסדר?‬
‫שני קילו? שתיים מה?‬
‫שניים זה...‬ ‫-בוא נחזור למסיבה.‬
‫שני קילו?‬ ‫-המסיבה לא תתחיל בלי איאן.‬
‫שני קילו?‬ ‫-בוא.‬
‫אתה צריך לעשות קעקועים.‬
‫תסתכל עליו ותלמד.‬
‫אולי יהיה לך מזל.‬ ‫-בסדר...‬
‫בנות אוהבות קעקועים.‬ ‫-תקשיב! אני חושב שמכרתי שני קילו.‬
‫מכרת אותם?‬ ‫-הוא עשה ככה. שתיים.‬
‫זה בטח שני קילו, נכון?‬ ‫-עשית את זה! זה נהדר!‬
‫היי, פרצוף בובה!‬
‫שני שוטים וודקה מלון. המנהל כאן משלם.‬
‫הנה הכתובת שלי.‬ ‫-כן?‬
‫בשביל ההזמנה של איאן?‬ ‫-בטח.‬
‫אתה יכול לבוא מתי שתרצה.‬
‫סתום את הפה!‬
‫עצה ידידותית.‬ ‫-אל תתחיל.‬
‫זה שווה את זה.‬
‫אולי אתה לא אהוב,‬ ‫אבל עדיין יכול להיות לך זיון טוב.‬
‫מספיק עם השידוכים.‬ ‫-אני רציני.‬
‫כמה זמן אתה דלוק על סילביה?‬
‫אל תדבר על החרא הזה.‬
‫אם אתה רוצה להמשיך לרדוף אחריה, בסדר.‬
‫אני אתמוך בך.‬
‫אבל אתה לא צריך לרעוב‬ ‫בזמן שאתה מחכה, נכון?‬
‫בואו נשתה את החרא הזה. קדימה.‬
‫אם אינך יכול להיות מאושר,‬ ‫לפחות תעשה קצת חיים.‬
‫או שאתה מצטרף למנזר?‬ ‫-קדימה, תשתה.‬
‫אתה בטוח שאתה לא בתול?‬
‫תשאל את בת הדוד שלך.‬ ‫-תשאל...‬
‫בוא נרקוד עכשיו, כי אתה לא מזדיין.‬
‫לעזאזל, זה מריח מדגים.‬
‫אתה קורא לעצמך דייג?‬ ‫-לא ציפיתי לזה.‬
‫זה ילכלך את התיק שלי.‬
‫לא, רפאל. אל תתחיל.‬
‫רק מכה אחת.‬ ‫-לא. אני צריך אותך. קדימה.‬
‫זין.‬
‫בוא.‬
‫לעזאזל!‬
‫בוקר טוב. ברונה גרה פה?‬ ‫-כן.‬
‫זאת הבת שלי. אבל...‬
‫רק רגע. אתה!‬
‫אתה לא רפאל מדיירוס?‬
‫כן, זה אני.‬
‫תיכנס, רפאל!‬
‫רפאל מדיירוס בבית שלי.‬
‫חבר'ה! תראו מי הגיע. קלאסי או מה?‬
‫סנטה קלרה, חולצה מספר תשע, עונת 1997/98.‬
‫סליחה, ברונה פה או לא?‬ ‫-היא בטח ישנה.‬
‫רפאל, מה אתה רוצה לאכול? קצת בטן חזיר?‬
‫יש לי נקניקיות לינגוויקה מפלורס.‬
‫איפה השירותים?‬
‫מסתבר שאני לא הזרה היחידה כאן.‬
‫כן.‬
‫לכל הרוחות.‬
‫זין!‬
‫המשקה הקר היחיד שיכולתי למצוא.‬ ‫בחום הזה, אשתה אפילו בירה.‬
‫איפה השירותים?‬ ‫-דלת שנייה.‬
‫תודה.‬
‫רגע, מישהו פה.‬
‫רפאל, אנחנו צריכים לעזוב.‬ ‫-רק רגע, לעזאזל!‬
‫אנחנו צריכים לעזוב מייד!‬
‫לשירותים?‬
‫זה תפוס.‬
‫תראה אם תוכל למצוא מגב.‬ ‫עשיתי פה בלגן עצום.‬
‫רפאל, מישהו מחכה כאן.‬
‫עשיתי טעות ענקית.‬
‫מהר. אנשים מחכים.‬
‫אחי!‬
‫זכות קדימה לנשים.‬
‫לכל הרוחות.‬
‫בסדר.‬
‫סליחה.‬
‫איזה שער, רפאל!‬
‫חשבתי שאסטדיו דה לוז יתמוטט.‬
‫אנחנו צריכים לעזוב.‬
‫ילד, חכה. לא אכלת כלום.‬
‫אבא, אנחנו מאחרים לקולנוע.‬
‫קדימה.‬ ‫-תפסיק. ברונה כאן!‬
‫אנחנו בברביקיו מלא שוטרים. תתעורר.‬
‫השתגעת?‬ ‫-היי, בחורים!‬
‫אתם לא עוזבים בידיים ריקות.‬
‫הנה. קחו את הנקניקיות האלה.‬
‫תודה.‬
‫אבל אני צריך את הקופסה בחזרה,‬ ‫או שאאסוף אותך בראבו דה פייש.‬
‫תבוא.‬
‫רפאל מדיירוס, חולצה מספר תשע.‬
‫אני מצטערת, בסדר? נרדמתי.‬
‫אבא שלך שוטר ולא סיפרת לנו?‬
‫זורקת אותנו לכרישים!‬ ‫תגידי לחבר שלך שהעסקה מבוטלת.‬
‫חכה רגע, אדוארדו! רגע, לעזאזל!‬
‫לכל הרוחות!‬
‫לעזאזל! אתה מרגיש את האדרנלין הזה, אחי?‬
‫כן? היינו בבית של שוטר, כשעלינו מלא קוק!‬
‫אני לא יכול להמשיך לעשות את זה.‬ ‫-מה אתה אומר? יצאנו משם.‬
‫אנחנו לא מוכרים את זה יותר!‬
‫רק התחלנו, אחי. אנחנו נתעשר!‬
‫ילד מראבו דה פייש‬ ‫מת כשהסניף את החרא הזה. אתה מבין?‬
‫זה רצון האל. זה לא מה שאמרת?‬
‫כן. אמרת את זה.‬
‫אנשים עושים מנת יתר בכל מקום.‬
‫תגיד ליחידה שנתחיל עם אור ראשון.‬
‫אתה חייב לעשות כל כך הרבה רעש?‬
‫סיור בוקר בראבו דה פייש.‬
‫בדיוק מה שאני צריך ביום ראשון בבוקר.‬ ‫-עכשיו?‬
‫אנחנו הולכים עד הסוף.‬
‫השארתי לך אוכל במקרר.‬
‫חלק גדול מהסמים של האיטלקי טרם נתפס.‬
‫יש לנו צווי חיפוש‬ ‫של בתים, חנויות, סופרמרקטים,‬
‫מחסנים, עליות גג,‬
‫מרתפים, מכולות משלוחים ובתי בובות,‬ ‫אם צריך.‬
‫תבדקו הכול בצורה יסודית.‬
‫קדימה, באניה. לעזאזל!‬
‫הלו?‬
‫אני אקרא לה.‬
‫סילביה!‬
‫טלפון.‬
‫תזדרזי!‬
‫הלו?‬
‫סילביה,‬ ‫המשטרה עומדת לפשוט על ראבו דה פייש.‬
‫זין.‬
‫הם בדרך לכאן.‬ ‫-מי זה הם?‬
‫המשטרה.‬
‫כולם לשכב על הרצפה!‬
‫מה קורה פה?‬ ‫-תסתובבי.‬
‫לעזאזל.‬
‫למטה!‬
‫זין!‬ ‫-לעזאזל!‬
‫לכל הרוחות!‬
‫לעזאזל!‬
‫קדימה! זוז!‬
‫- ריביירה דה סילבה‬ ‫פורטוגל -‬
‫אדוארדו!‬
‫אנחנו חייבים לעצור!‬
‫עצור את הסירה!‬
‫- משטרת החופים -‬
‫שום דבר, בלשית.‬
‫הבלש באניה.‬
‫התרמיל הזה.‬
‫זה?‬
‫זו הקופסה שלך, אדוני. היא נקייה.‬
‫אנחנו בסדר?‬
‫רפאל, בוא נזוז.‬
‫שנזוז?‬
‫קדימה.‬
‫מה את חושבת שאת עושה?‬
‫באת לעצור ילדים וזקנים?‬
‫אנחנו צריכים לעצור את הפושעים,‬ ‫מי שלא יהיו.‬
‫ראית מישהו סוחר?‬
‫הסמים נשטפו לחוף בטעות.‬
‫באיים האזוריים,‬ ‫אנחנו לא אוהבים לעצור ילדים או זקנים.‬
‫תצטרכי לשחרר אותם. הוראת השופט.‬
‫להסתובב! ידיים על הראש!‬
‫קדימה!‬
‫תראו את זה!‬
‫הבלש באניה!‬
‫שחרר את כולם.‬
‫תנו לנו ללכת!‬
‫תחזיק מעמד. הכול בסדר.‬
‫בן זונה.‬
‫הבן זונה הזה. אני יודע מי דפק אותנו. תראה.‬
‫בזלת שחורה זורמת בעורקיי‬
‫התפרצויות אדים שורפות את לבי‬
‫בבקשה.‬
‫האוקיינוס העצום ממלא את נשמתי‬
‫ויש לי ירוק‬
‫כל כך הרבה ירוק שנותן לי תקווה‬
‫לכן אני מהאיים הערפיליים‬
‫שם השחפים באים לנשק את האדמה‬
‫אופה מזוין! באמת דפקת אותנו.‬
‫לא אמרתי כלום, מר ארודה.‬
‫לא הלשנתי, מר ארודה.‬
‫לא אמרתי כלום, מר ארודה.‬
‫לא אמרתי כלום. לא הלשנתי...‬
‫עם סגול, כמיהה וכזה כאב‬
‫בן זונה!‬
‫רק הרוח מהדהדת מרחוק‬
‫אני נושא את האוקיינוס העצום בחיקי‬
‫בואו נסתלק מכאן.‬
‫והתפרצויות האדים שורפות את לבי‬
‫למשוך!‬
‫קדימה, תמשוך!‬
‫קשרת את זה?‬
‫אנחנו האלופים האמיתיים של ריביירה גראנדה!‬
‫לעזאזל!‬
‫זה רצון האל! זה רצון האל ואל תשכח את זה!‬
‫אחרי הזכייה בלוטו הקוקאין,‬
‫ונס ההתחמקות מהמשטרה.‬
‫עכשיו, תגידו לי,‬
‫למה שאדוארדו לא יאמין‬
‫שבפעם הראשונה בחייו, אלוהים לטובתו?‬
‫אבל באיים האלה,‬ ‫השמש לעולם לא זורחת לזמן רב.‬
‫גורלן של חלק מהנשמות המסכנות האלה‬ ‫נחתם מלידה.‬
‫ואין שום דבר שאלוהים‬ ‫או השטן יכולים לעשות כדי לעזור להם.‬
‫תרגום כתוביות: דנית רון בורנשטיין‬