Що, по-вашому, буде, якщо викинути тисячі кіло кокаїну
в одному з найбідніших сіл Європи?
ЛИПЕНЬ 2001
Едуарду!
Поки ми відволікаємося на споживання, верхівка збирає...
-Рафаелю. -Ти перемудрив, Едуарду.
-Це просто кіно. -«Матриця» — не просто кіно.
Едуарду!
У отця в церкві пішла кров з носа і він зомлів.
Чорт.
Це мій Едуарду.
Можна сказати, що ця історія почалася звідси,
коли цей парубок всрався зі страху,
або повернутися і поговорити про дивне місце,
де трапляються дивні речі.
ХВИЛІ ЗМІН
Азори.
Дев'ять островів у чорта на болоті.
Століття бідності, відокремлення,
штормів, вулканів.
Повний букет.
Але наші не піддаються страху.
Швидше давай, телепню!
Я тут, в'ялі піструни!
В'ялих тут нема.
Давайте.
Попливли.
Рушаємо?
Без Поборського, Нуну Гоміша і Маніше «Бенфіка» — не команда.
Таких гравців позбавлятися.
Хотів би я бачити їх у нас.
Щоб Маніше закидав вудку, а Нуну Гоміш шив сіті? Весело.
Я грав проти Нуну Гоміша в юніорах.
Не дав йому забити.
Ти хіба не форвардом був?
Ого, наша курвочка не одне фігурне катання дивиться.
-Зараз за борт закину! -Якої сраки?
-Не дражни Карліньюша! -Чого ти завжди його захищаєш?
Не захищаю. Стеж за погодою.
Він мій янгол-охоронець. Ти ж його знаєш.
-Ти що, ревнуєш? -Не ревную.
-Ревнуєш! -Припини!
Рафаелю, повертаємося. Буде буря.
-Рушимо, коли моє коліно скаже. -Коли?
Коли моє коліно скаже.
Якщо я чекатиму на твоє коліно, то промокну. Рушай.
Давай!
Бляха! Обережно, коліно.
-Його коліно. -О, аж тепер сказало.
Срака-мотика.
-Як порибалили? -Майже нічого не спіймали.
Хоча б повечеряємо, так?
-Що це в тебе на лиці? -А що, йти в місто неголеним?
Чекай.
Ходи сюди.
Чекай.
-Не треба. Це пусте. -Все добре.
Припини.
-Глянь на мене. -Усе гаразд.
Треба заповнити цю заявку
і здати її з фотографіями при вході.
Вам.
«Хто робить перший крок: чоловік чи жінка?»
Що це за гімно?
Щоб я здохла.
Привіт! Яка ти гарненька!
Помітили обновку?
Тобі так пасує.
Люблю чубчики.
Агов.
Ви мене підрізали.
Ні, я була перша, зайняла їм місця.
Це якась фігня. Ми ж усі в чирзі.
Ти хотіла сказати «в черзі»?
То що там...
-Глянь на цей. -Яка милота.
ВАШ НОМЕР
ПРИЙМАЛЬНІ 1-6 ВІЗЬМІТЬ СВІЙ НОМЕР І ЗАЧЕКАЙТЕ
Лікарю Менезеш, у відділення швидкої.
Тату, я у вбиральню. Зараз повернуся. Сиди тут.
ПОСОЛЬСТВО СПОЛУЧЕНИХ ШТАТІВ
Мені шкода, Едуарду.
ВІДМОВА
Якби ви закінчили школу,
можливо, шанси на схвалення були б вищі,
але наразі ми нічого не можемо зробити.
-Гаразд. -Подайтеся ще раз за пів року.
Усе гаразд.
У США стільки азорців,
що ми кличемо Східне Узмор'я десятим островом.
Наступна.
Кажуть, азорці мають нестримну жагу до подорожей.
Брехня собача! Це просто втеча від бідності.
Добридень. Жереміяш Мелу. Це мій батько.
-Операція на очі. -Ви трохи спізнилися.
Лише на пару цифр. У нас 53.
Не на пару цифр.
Операцію призначили на вчора.
Але в листі написано 5 червня 2001 року. Це сьогодні.
-А в комп'ютері — вчора. -Але ж у листі пише сьогодні.
Не знаю. Хтось зробив помилку.
Але ж це не моя помилка, ні?
П'ятдесят шість.
Дякую за допомогу.
П'ятдесят шість.
Якби ви закінчили школу, можливо...
...наразі ми нічого не можемо зробити.
Сама все викуриш?
Не хочеться вмикати сигналізацію.
Я Бруна.
-Сільвія. -Слухай.
Що це щойно було?
Мої фотки.
Вони — гімно.
Покажи.
Бляха.
Так.
Гімно ще те.
З ними ти не пройшла б.
Ти крутіша за всіх тих модних курок разом узятих.
Є ручка?
Є у мене друг. Мій хлопець.
Він модний фотограф.
І чим я заплачу професійному фотографу?
Подзвони йому і скажи, що ти від мене.
-Я не можу її відстригти. -Ні.
-Не виходить. -Заспокойся.
Спробуй, але обережно.
-Як її позбутися? Не ріжеться! -Ні.
Не треба. Стривай.
-Чекай. -Давай.
Вибач за плутанину в лікарні, тату.
Раз сьогодні не вийшло, то в Бога свої плани на мої очі.
Так. Побачиш, усе налагодиться.
НАДІЯ
Чорт забирай, що це таке?
Що це за води? Куди нас занесло?
Джанлуко!
Джанлуко! Чорт!
-Срака! -Джанлуко, тягни дупу сюди!
Що сталося?
Штурвал зламався!
Де ми?
Не знаю! У чорта на болоті!
Але ця історія почалася звідси.
Коли двоє італійських мафіозі перетинали Атлантику
на вітрильнику, набитому кокаїном.
Це котушка запалювання. Я ж тобі казав.
-Треба було їхати автобусом. -Та за що, на фіг?
Стеж за язиком.
КАСА
МІСТИКА
НОВИНКИ ОРЕНДУЙ 2 ПЛАТИ ЗА 1
КОМЕДІЯ
МЕРИКА
Нові фільми є?
Що?
Нові фільми є? Новинки вже тижнями ті самі.
Коли востаннє в цій дупі світу було щось нове?
КРИМІНАЛЬНІ ТРИЛЕРИ
Як усе пройшло в місті?
Той народ на чисту голову не перевариш.
Ти про який народ?
Інші дівчата.
Мої суперниці.
У тебе є суперниці?
Ти колись бачив міс Рабу-де-Пейше?
Я просто хотіла приз.
Поїздка на двох у Бостон, готель оплачено.
Нічого доброго тут не буває.
Кого б ти взяла з собою в Америку?
Нікого.
Сама поїхала б.
Я візьму цей.
Я йду. Зачиняємося.
Прийшла відповідь про візу в Америку?
Ні, ще ні.
Це й на краще.
Принаймні доки тата не прооперували.
Відколи азорцям для США потрібна віза, телепню?
Просто пливи.
Як я вже казала...
-У цій дупі світу... -Нічого доброго не буває.
Так і є.
Тривога!
Мене хтось чує?
Тривога!
-Що ти в чорта робиш? -Якого фіга?
Ти не в курсі, що нам не можна просити про допомогу? Вилупок!
Сюди.
Та йди в дупу!
Треба причалити!
Що ти мені париш?
Хочеш причалити з наркотиками на борту?
То викиньмо їх за борт!
Я не хочу тонути!
Спробуй, і я тебе втоплю.
Я не хочу тонути!
Драний кокаїн!
Якщо кокаїн потрапить у море, ми здохнемо на суші!
Ясно, бляха? Так чи ні?
Джанлуко!
Земля!
Так, брате.
Якби мав якісь бабоси, я б тобі дав.
-Ти ж знаєш. -Але ж я не можу без машини.
-Хочеш сьогодні вийти в море? -Я по п'ятницях не виходжу.
Я доставляю це гімно. Поїхали з нами.
Розділимо бабоси. Краще не запропоную.
-«Це гімно»? Це ж яке? -Якісь магнітоли з Америки.
-Рафаелю. -Едуарду, або їдеш або ні.
Тобі вирішувати.
Ану вилазь.
Вилазь. Навіть не думай.
Рухайся! Ми їдемо.
-Рафаелю, та ну тебе. -Кицю, серйозно.
-Виходь. -Йди в сраку.
Чемна дівчинка!
Здоров, братва!
Наша зірка футболу, сука!
Лови. Постав автограф для мого клієнта.
Візьми.
Ану, подивимось.
Ох, яка краса.
Іржавий, лови.
Понюхай, не торкайся. Ти на таке не заслужив.
Це прекрасно. Чудово. Лови!
Може, по чарочці?
Я ще не снідав.
-Ти ще не снідав? -Ще ні.
Наступного разу принеси кіло. Треба скористатися новим законом.
Яким законом?
Бляха, ти що, новини не слухаєш?
Наркотики хочуть легалізувати.
Будемо розширювати бізнес.
На. Це тобі на гашиш.
А це віддай моїй донечці.
Чуєш? Скажи, що це від мене, їй на подарунок.
Зроблю, шефе.
Глянь, яка прекрасність.
Азорська пастуша.
Іди сюди, красуне. Така милота.
Така гарна! Чия це сучка?
Ця сучка моя.
Обожнюю цю породу! Чорт, які ж вони гарні.
Наркотики не легалізують.
Можна курити косяк на вулиці,
але якщо спіймають з такою пачкою, то кинуть за ґрати.
Ого!
У нас тут юрист завівся.
Пане професоре, ця сучка звідси не піде.
Хіба після того, як ми спаруємо її з псом цієї ж породи.
Шефе, віддайте йому собаку.
Я не хочу.
Гей! Заспокоїлись, блін!
Шефе.
Якби не
цей твій драний дружок,
я б тобі, сучий сину, зуби вибив.
Забирайся звідси, бо таки виб'ю!
Ти чув чи ні? Ноги в руки — і надвір!
Шефе...
Мир, чемпіоне, але не з тим вилупком. Геть.
Шефе...
Ти хотів бабосів чи ні? Маєш. Чи краще на десять годин в океан?
Рафаелю, я втратив собаку.
Той сучий син.
Той сучий син дав мені це, тобі на подарунок.
Будь вдячна татусеві.
Скільки можна називати Арруду моїм татом?
Блін, Рафаелю.
-Бо він і є твій тато. -Мовчи.
Едуарду.
Ми знайдемо спосіб повернути Скай.
Знайдемо, брате.
-Пішов ти. -Та ну на хрін!
Це що, я винен?
Мій персичок.
Руки на кермо, телепню.
Кажуть, Рабу-де-Пейше означає «риб'ячий хвіст», бо місцеві такі бідні,
що найкращі частини свого улову завжди продають.
Якщо Рабу-де-Пейше й показують на ТБ,
то завжди як село з людьми третього сорту.
Але це ось-ось мало змінитися.
І то сильно.
Ісусе Христе,
щоб я здох, якщо це ти так з голоти посміявся.
О, наша кава!
Дякую, пані.
Що сказав механік?
А що ж? Чекає на запчастину для штурвалу.
Завтра розшукаємо вантаж і попливемо додому.
Таких, як ти, які кладуть це гімно в каву, треба садити.
Ми перетнули Атлантику на вітрильнику, набитому кокаїном,
і ти спокійний.
А от мій підсолоджувач у каві тебе бісить.
Не плутай нелегальне з аморальним.
Знаєш, деякі речі священні.
Добре вінко, склянки дзвін, туга піхва,
твердий хрін.
І кава без щурячої отрути.
Франческо, нам гаплик.
Срака-мотика.
Маєш ніж?
Тримай.
Це кокаїн.
Я їм, синку.
Поліція. Доброго дня.
Що?
Термінова новина.
Десятки кілограмів кокаїну викинуло на берег нині по обіді
у різних точках північного узбережжя острова Сан-Міґель.
Спецоперація поліції може перерости
у найрезонансніше вилучення кокаїну на архіпелазі.
Якесь гіркувате.
Хтось каже, що чутки про кокаїн перебільшили.
Правда це чи ні, я точно знаю одне.
Того дня на Азорських островах випав перший сніг.
Наразі поліції вдалося вилучити 148 кілограмів,
викинутих на берег у Бретаньї, Порту-Формозу, найбільше в Рабу-де-Пейше.
-Дякую за... -Тату, що ти робиш?
Я просив кликати мене. Ти за два метри від...
-Я що, якийсь дітвак, сам посцяти не можу? -Нічого. Ось так.
Я наберу тобі ванну.
Йди.
-Прийми ванну. -Не знаю.
Детективе Банья, у скільки ви оціните це вилучення?
Це рекордна операція
на €9 000 000.
На вулицях продавали по 60 000 євро за кілограм.
Це безпрецедентне вилучення на Сан-Міґелі.
Дякую, детективе.
Ви щойно почули коментар детектива Баньї.
Ми продовжимо звітувати про цю поліцейську операцію,
першу такого типу на архіпелазі.
НАЧАЛЬНИК ПОЛІЦІЇ
-Так? -Детективе Пауло?
-Так, начальнику. -Дещо сталося на Азорах.
Я бачила новини.
Кидайте всі поточні справи. Летіть завтра першим рейсом.
Бляха-муха.
-Опа. -Карліньюше, Сільвія є?
Ззаду.
Але з Рафаелем.
Ти знав, що від цього піструн всихає?
Знав чи ні?
Бачив «Ночі в стилі бугі»?
«Кок дік», чув таке?
Нанюхаєшся цього гімна, і в тебе не встане.
-Реально? -«Реально»...
Знаєш, скільки це гімно коштує?
Га? 60 000 євро.
- 60 000. -За кіло.
-Скільки це в ескудо? - 120 мільйонів.
Сто двадцять мільйонів! Це можна купити мамі будинок.
Замість нюхати це гімно, ми можемо змінити свої життя.
О, та це ж мій брателло!
Обійми мене.
Приєднуйся. Зробимо трохи тікі-тікі, трохи тікі-такі...
Там, звідки взявся кокс, є набагато більше.
Знайдемо все. Хвилі принесуть.
Яка різниця, звідки він взявся?
Зараз він тут. У нас!
Добре.
Куди це він?
Материна піська... Едуарду.
Едуарду.
Як ти?
Усе гаразд?
Так.
Я знаю про твою невзаємну любов...
Я не хочу про це говорити. Мені на них насрати.
Поки вони щасливі, я не хочу про це говорити.
-У мене є важливіші справи. -Думаєш, мене так обдуриш?
Дякую.
Гаразд.
Мушу подбати про деякі справи, добре?
А ти обережно.
Бо буде кокаїновий піструн.
У 15-му столітті Іспанія і Португалія поділили землю навпіл.
Але перш ніж підписати угоду, кмітливий португальський король
висунув вимогу перемістити лінію поділу на кілька кілометрів на захід.
Шість років по тому,
ці кілометри відкрили португальцям Бразилію.
Збіг?
Не завжди треба бути найсильнішим.
Іноді все, що нам потрібно, це знати щось раніше за інших.
А Едуарду — той ще морський вовк.
Знав: прибите до берега мало звідкись з'явитися.
Треба було просто плисти за течією.
Я за собакою.
Що?
Може тобі ще й подрочити?
Цього має вистачити.
-Скай. -Це кокс, який прибило до берега?
Ходи сюди.
Ох, сука.
Святий Христе-Чудотворче!
То ми тепер квити?
Будемо тоді, коли я скажу, парубче.
Чорт забирай.
Що, зворотний відлік?
Давай. Три,
два, один.
Ну, поїхали.
Це гірше за підсолоджувач, який ти в каву сиплеш.
Ні, Франческо, це гірше за рак яєць.
Материна піська...
Член мені в піхву...
І мені...
Скільки?
Скільки...
Триста дев'яносто сім кіло.
Двадцять три мільйони вісімсот двадцять тисяч євро.
Чорт.
А скільки це в ескудо?
Достобіса.
Соус смачний, ге?
Якого біса ти зараз голодний?
Годую тіло, щоб заспокоїти дух.
Голод — поганий порадник, скажу тобі.
Франческо, нам гаплик. Триндець!
Треба подзвонити дону Массімо.
Ні, дон Массімо нам не допоможе.
Що швидше повернемо вантаж, то швидше попливемо додому.
Ти їх бачив? Вони як зграя мавп за поїданням арахісу.
Джанлуко.
Мені більше втрачати, ніж тобі.
Але втрачати голову — безглуздя.
Ну ж бо, охолонь.
Випий келих вина, розслабся. Усе буде добре. Гаразд?
Іди в сраку!
Джанлуко!
Ні.
Це забагато піску на наш причеп.
Слухай, цей кокс сам до нас прийшов.
Без жодних зусиль, хіба ні? Його прибило на наш пляж.
-Брате... -Поліція буде шукати.
Я за ґрати не сяду. І не мрійте.
Це не наш кокс, Едуарду.
Власники рано чи пізно шукатимуть.
Небезпечні люди.
Чому одні мають право на все, а інші — ні на що? Чому?
Я був найкращим у класі.
Але довелося кинути школу і щовечора рибалити.
Рафаелю.
Ти міг би грати за «Бенфіку».
Тепер тобі коліно вказує на дощ,
а ти загубився між тим, ким був колись,
і тим, ким вже й не станеш.
А ти, Карліньюше.
Чоловіки хочуть тебе трахнути, це правда.
Але хоч один запросив тебе на вечерю?
Чи в кіно?
У якому уявному світі тобі дають геппі-енд:
«І жили вони довго і щасливо»? Не дають, ні?
Ні.
Хочеш провести решту життя біля каси в Рабу-де-Пейше, Сільвіє?
Сільвіє, я з тобою розмовляю. Ти цього хочеш?
Жити на соцдопомогу, як твоя мама?
Що ми зробили, щоб заслужити такої долі?
Що ми зробили, щоб заслужити цієї, сука, долі?
Чому удача не усміхається на цій землі?
-Це Божа воля. -Правда, Рафаелю?
Тоді це — теж Божа воля.
Це теж Божа воля, Рафаелю.
Бог що, тільки карає? Га?
Чи може, іноді все ж допомагає нам?
Нічого доброго тут не буває — твої слова?
Буває. Зараз є.
Тут і зараз. Це наш шанс.
Таке буває лише раз у житті. Раз.
Це воно. Зараз. Більше не буде.
Моя мама померла.
А мій батько...
Руки перед носом не розгледить.
Ніхто мені в житті нічого, сука, не дав.
Анітрохи.
Нуль. З мене досить!
А з вас не досить? Вам не набридло?
Бути ставридою в океані, повному акул?
Га?
Срака-мотика.
Чорт забирай.
Розбагатіємо, як чорти.
-Доне Массімо. -Хто це?
-Привіт. Це Джанлука. -Усе гаразд?
Маю вам дещо важливе сказати.
Друга найкраща дупа в Рабу-де-Пейше. Бляха!
Що таке?
Хочеш за кермо?
-Відсвяткуєш з нами? -Ні, мушу відпочити.
Завтра день процесії, а цій лялечці треба виспатися.
Лялечка!
Яка ж у тебе дупа, чуваче!
-Проблеми з колумбійцем? -Ні.
-З поліцією? -Ні.
Що сталося, Джанлуко?
Ми втратили вантаж.
Я обожнюю цю пісню.
Сука!
Чорт!
Повтори, скільки воно коштує.
Двадцять три мільйони вісімсот двадцять тисяч євро.
Двадцять три мільйони вісімсот двадцять тисяч євро!
Говори, вилупку!
Джанлуко?
Джанлуко? Що сталося? Джанлу...
-Ні! -Не чіпай, Рафаелю!
Вилазьте з машини, чорт забирай!
Він мертвий, так?
-Ходімо в поліцію. -Нам не можна в поліцію!
-Скажемо, що випадково. -Нам не можна в поліцію!
Скільки коксу ти сьогодні нюхнув?
Що ти робиш, Едуарду? Не чіпай його, чорт забирай!
Кинь це гімно! Що там?
-Італієць. -Йдемо в поліцію.
Ми вбили італійського туриста! Ти їм що, так і скажеш?
Ми скажемо, що це випадково!
Що зробить поліція, дізнавшись, що рапешіньї вбили туриста?
Виштовхай його.
-Ні! -Виштовхай.
Треба його витягти! Не ясно тобі?
-Чорт! -Виштовхай його.
-Чорт! -Штовхай його! Не тягни! Штовхай, Рафаелю!
Чорт забирай! Штовхай його, блін!
Чорт! Сука!
Що нам робити, Едуарду?
Мусимо його забрати.
Забрати? І куди ми його, блін, повеземо?
Візьми це, чорт забирай.
Чорт.
Переклад субтитрів: Тарас Малкович