Vov, vov.
Polisen kommer. Vi måste gå.
Polis!
Ni tar det hållet!
Öka!
Kom här!
Kom med oss! Upp!
-Öka! - Hjälp!
- Ta henne! - Kom här!
Öka!
Här är Europa. Myndigheter i den fria zonen i södra Frankrike
slår till mot illegala utlänningar
och ber befolkningen om hjälp att röka ut motståndsceller.
Tänker nazisterna inta zonen och slutföra ockupationen av Frankrike?
Ansluter sig USA till Storbritanniens kamp mot fascismen?
Skickar jänkarna vapen att slå hunnerna med? Den som lever får se.
Hallå!
Märkligt, det är ingen här.
Oj, det är Chagalls. Vi kommer!
Tack.
Polisen kom hem till oss.
Vi kom så fort vi kunde.
De tog Moishes franska identitetspapper.
Skit.
I 17 år har vi bott i det här landet.
I så många år har fransmännen firat Moishes verk, men nu?
Nu försöker de ta er värdighet.
Var är mr Fry?
Han åkte till stan.
- Följde nån er? - Nej, nej, de bara lät oss gå.
Tomhänta. Det var märkligt.
Poliserna var väldigt trevliga.
-"Trevliga"? - När de gripit oss var de trevliga.
- Nej. - De sa att de beklagade det.
Ja, beklagan kostar inget.
Alla målningarna blev kvar.
Hans livsverk.
Vårt liv.
- Vi hade inget val. - Vi måste hämta dem.
Det är alldeles för farlig att återvända nu.
Vi kan väl få fram mer fakta först, va?
De franska myndigheterna har bevakat er länge.
Så varför nu? Och varför ta era papper och låta er gå?
- Jag söker upp Varian i stan. - Jag kör.
Nej, vi kan inte lämna dem ensamma här.
Vänta här.
Helt okänd för mig.
Jaha.
Ja... visst!
Letoret!
Har vi ett visum åt en Otto Albert Hirschman?
Han syster ringer och ringer, och enligt Vichy har han inte hämtat det.
Tusan.
Det är väl här nånstans.
- Hur kommer jag upp dit? - Det gör du inte.
- Hur kommer jag ut härifrån, då? - Du far till Dijon.
Och så till Tyskland.
- Allvarligt? - Ja.
Fångkonvojer går härifrån med några dagars mellanrum.
Bill.
Du har ju många kontakter. Här inne också?
Kan du nå min bror?
Jag kan försöka.
- Hur hamnade du här? - Jag deltog i fritagningen.
Och du?
Jag är rabbi.
Och du?
Allt annat.
Inte nu, mr Patterson. Vi har stängt. Vi flyttar.
- Var är Reese? - Jag sände hem honom.
- Jag trodde att jag sände hem er. - USA:s regering är inte så mäktig ändå.
Bra att ni var här, för som den konstkännare ni är
lär ni uppskatta det här lysande manuset jag just hittade.
"Mary Jayne Gold:
Så det gäller att få britterna till rätt plats vid rätt tid."
Sen är det bara babbel
mellan Oidentifierad Man Ett och Oidentifierad Man Två...
Vänta lite... ja!
Här är det bästa:
"Mary Jayne Gold.
Släpp av mig vid grinden, så får Dagobert distrahera dem."
Och sen: "Det är min insats och jag leder den som jag vill."
Miss Gold leder en insats för att frita brittiska krigsfångar!
Är det nåt slags skämt eller erkänner hon faktiskt förräderi?
Ni skulle hålla ett öga på henne, men ni hade väl fullt upp
med att svassa runt i villan med er pojkvän?!
- Var mikrofonen er? - Faktiskt inte.
Slumpen släppte den i mitt knä.
Men jag ska se till att rätt personer får höra om
allt ni har ställt till i Marseille. Jag ska krossa...
Låt honom vara!
Allt han gör för att rädda flyktingar sätter er inaktivitet i tydlig dager.
Vem fan är ni?
Ni kan rädda dem allihop!
Ut.
Patterson.
Lena sa nog allt.
Albert.
Otto Albert Hirschman?
Låt mig gissa "Oidentifierad Man Ett". Eller "Två".
Va?
Din syster är besatt av ditt visum. Du borde nog hämta det.
Stick medan du kan.
FRIHET
MORSE-KOD: "MEDDELANDE SÄNT"
Jag vet var Paul är och ska frita honom.
- Och vem är du? - Hans lille...
Han är min bror.
Jag kallas "Petit" men heter Jacques Kandjo.
Jag förstår.
Petit fick veta att Paul sitter på Fort Saint-Nicolas och ska deporteras.
Snälla, hjälp mig att rädda min bror.
- Hur tänkte ni göra det? - Jag följer hans plan.
Spränga järnvägar?
- Polisen kör lastbilskonvojer på småvägar. - Jag vet. Paul såg en med egna ögon.
Albert vet vilken väg det var. Vi väntar där och frita Paul.
Och om de tar en annan väg?
- Ni saknar erfarenhet. - Paul också! Han har aldrig slagits.
Han är smart, absolut. Men trots sitt prat har han aldrig tagit till vapen.
Det har jag. Jag har slagits mycket.
Jaså, det har ni?
Jag klarar det här. Och jag kan skaffa folk.
Men jag behöver vapen.
Paul sa att ni har vapen. Kan jag räkna med er?
Va? Varför inte?
Kapa en poliskonvoj och dö på kuppen? Och dessutom röja vår operation?
Nej. Ni är inte redo.
- Vi är skyldiga honom att frita Paul. - Inte alls.
Margaux! Paul greps för att han hjälpte oss vid Camp des Milles.
Så nu ska vi avslöjas? Tänk efter.
Våra liv, våra identiteter, våra mål.
Vi kan inte riskera allt det när vi har ett krig att vinna.
Men Paul, då?
Tack.
Kan ni få med oss på nästa båt till New York?
Problemet är att det inte går några, och era visa gäller inte utan giltiga pass.
Det är därför Varian har försökt få er i säkerhet sen han kom till Frankrike.
- Vi var inte redo då. Nu är vi det. - Nej.
Låt mig sköta det här, älskade. Du är för upprörd.
Jag lämnar inte Frankrike utan mina verk.
- I vilket väderstreck går solen ner? - Jag vet inte.
- Monsieur Chagall, madame Chagall. - Bra att du kom.
Jag måste prata med dig sen.
Hej, slå er ner.
De slog till mot stranden och Pelican, och jag tror att de tog Bill Freier.
- Vi måste härifrån. - Hur då?
Vi kan inte ens få Chagalls på en båt.
Jag sålde mitt plan förra sommaren till en lokal pamp för att stötta ERC.
Han fick ett så bra pris
att han bör flyga oss till Lissabon som en gentjänst, och så fortsätter vi till USA.
Jag ordnar allt och min far betalar.
- Han slutade väl skicka pengar? - Nu får han ju hem mig.
- Med en flykting i bakfickan? - Med min make.
Du inser väl att jag har på mig i princip allt jag äger?
Ville jag gifta mig med en man utifrån vad han ägde
hade jag gift mig med nån knöl i Chicago.
Min syster Ursula ordnade ett amerikanskt visum åt mig.
När då?
Det kom för några veckor sen, men...
...jag har inte hämtat ut det.
Varför inte?
Vi måste hämta ut det. Vi hämtar dina saker och visumet innan det är för sent.
Okej.
Nu slapp jag leta upp dig, Albert. Se vad det står i det senaste numret.
- Mary Jayne väntar där nere. - Se!
Se: "Ouidah"! Det är ett meddelande.
Sitter Paul i Fort Saint-Nicolas?
- Han kan deporteras till Tyskland. - Inte om vi når honom först.
Jag har redan talat med Thomas och den där Margaux. De hjälper oss inte.
Jag ska ta reda på mer om fortet. Vi behöver dig.
Hej.
- Okej, vi ses sen. - Vi ses.
Vi måste köra Petit till Hans i villan.
- Konsulatet, då? - Det här är viktigare.
Paul lever.
Vi måste rädda honom från deportation och kanske död.
Vi har inte mycket att äta, men i alla fall lite vin.
Vin är bra.
Här.
Folk kommer alltid med choklad till maestro.
- Albert. Petit. - Jag måste prata med dig.
Inte dig.
Paul hålls i fängelset där Lisa och jag hölls i somras.
- Kan vi få ut honom, då? - Vi ska försöka.
Jag hjälper till. Vi går in.
- Jag vill hjälpa till. - De söker inte din hjälp.
Hjälp mig. Vi hämtar Chagalls målningar.
- De åker inte utan dem. - Bra tänkt.
- Kan vi låna din bil? - Ja.
- Men... - Kom.
- Kan du köra, Varian? - Jag är från New Jersey.
Jag är less på den här!
Lastbilar går med några dagars mellanrum. Vi måste få ut honom innan han förs bort.
- Men fängelset är ett fäste. - Ja.
Vi stoppar bilen utanför stan och fritar Paul och alla kamrater ombord.
Vägen är lätt att blockera.
Två attackerar föraren, två öppnar där bak.
Obeväpnade?
- Det kan gå. De väntar oss inte. - Vi dör direkt utan vapen.
Han har rätt. Vi måste få tag i ett eller två gevär.
- Ursäkta, när går nästa konvoj? - Touré tar reda på när Paul förs bort.
Och sen, då? Ska ni sätta er och vänta vid vägen?
Det kan ta timmar eller dagar!
Jag kan prata med vakterna och försöka muta dem.
- Det funkade i somras. - Det var en livstid sen.
Då greps jag när jag försökte smyga ombord en båt.
Nu går det inga båtar.
Nu grips folk på gatan helt utan skäl.
Vi kan inte längre muta vakter.
- Vi måste resa oss. - Jag håller med.
Nästa konvoj avgår i morgon bitti. Paul är en av fångarna som sänds bort.
Vi tar allt innan polisen kommer tillbaka.
Vi skulle kunna köra vidare.
Tillsammans.
Vart då?
Inte till Paris.
Nej.
Inte till Rom.
Inte till Jerusalem.
Och vårt Berlin är sen länge borta.
Vi kunde ju stanna här?
Två ungkarlar. Fin trädgård. Några får.
Varför inte?
Jo, till att börja med...
...är jag inte ungkarl.
Släpp din fru till nån som kan älska henne fullt ut.
Och stanna här med mig.
Vad gör vi här?
- Packar ihop Marc Chagalls målningar. - Du är modig.
Bara de modigaste reser ända till Europa för att rädda främlingar.
- Thomas... - Men ditt liv, då?
Nog med smussel.
Varian:
Privat och i yrket.
Jag har fått nog av lögner.
Och hemligheter.
Och av ensamheten.
Även män som vi...
...förtjänar att vara lyckliga.
Lycka är komplicerat.
Är den? Med dig i min famn känns den inte komplicerad alls.
- Det är ett självmordsuppdrag. - Hör på: Ring honom, boka planet.
När Paul är fri är jag bara din. Jag lovar.
Chicago nästa.
- Säger du så för att få tyst på mig? - Nej, för att jag menar det. Kom här.
Jag vill börja ett nytt liv i USA med dig.
Jag ser verkligen fram emot att börja ett nytt liv i USA med dig.
Och du vet att jag inte ber dig att sluta strida?
Jag vet. Och jag vet att vi hittar nya sätt att bekämpa fascisterna därifrån.
Och vi kanske lyckas bättre när vi gör det utifrån.
- Men jag kan inte resa förrän Paul är fri. - Jag vet, men...
Men de dig inte ut obeväpnad.
Ja...
Jag...
Jag vet var det ligger brittiska vapen.
- Va? - Ja.
Vi ses där nere.
Vi kan sluta.
Jag bryr mig inte om nån hör.
Sätt fart, upp!
Ut!
Miss Gold.
Vad för er hit?
Jag ska hämta ett visum åt Otto Albert Hirschman.
Mr Patterson har det på sitt kontor.
Var så god.
Vad har vi här? Kom in!
Väggarna har öron. Det visar sig att min sekreterare arbetar för Gestapo.
Mademoiselle Letoret?
Hon är en finfin sekreterare. De är kanske Gestapos, allihop.
Känner er far till Hirschman?
En ung och energisk man som han har en fin framtid i USA.
Snart lär även er far älska honom.
När tror du att han lämnar dig?
Hur gammal är han, 24? 25?
Han har hela livet framför sig, medan du...
En pojk som han?
Omständigheterna vingklippte honom redan från början.
Vänta tills han lär sig flyga i USA.
Vad ska det betyda?
Jag har svårt att tänka mig att han stannar vid Lake Michigan och spelar golf.
Är du klar?
Inte riktigt.
Jag har dokumenterat hur du, en amerikansk medborgare,
samarbetar med brittisk underrättelsetjänst i Frankrike,
vilket du säkert vet är olagligt.
Så om du inte snarast lämnar Marseille och slutar plåga mig
ska jag personligen se till att du åtalas för förräderi.
Nu är jag klar.
- Fint att du kom. - Hur kan jag säga nej?
Chagalls har tack och lov visa, men inga båtbiljetter eller ID-handlingar.
-Är de resklara? - De har packat.
Jaha.
Jag kan faktiskt ha en sista god idé.
I den med diplomatskyltar kommer ni över gränsen.
Sätt skruvmejseln i låset
och tryck ner växelspaken och gasa, okej?
- Mr Bingham? - Jag glömde korten på familjen.
Det går fort. Jag tar dem, ni vet inte var de är.
Mr Bingham!
En grön husvagn simmar i en fjällbäck.
Regnbågsschackpjäser tänder en eld.
Kattungar rusar fram från en korg och somnar lugnt i solen.
Lystring!
Se vad det var.
- Ut ur bilen! - Kliv ur bilen!
Ut ur bilen!
Ner!
Ner på marken!
Ditt vapen.
Hitåt!
Ner!
Släpp vapnet! Lägg dig ner!
Fort!
Stilla!
Stopp där, rör dig inte!
Ligg ner.
Bror.
Min lillebror.
- Vad säger han? - Välsigne er styrka.
Rör er inte!
Min lillebror.
Lillebror.
Andas. Försök att andas.
Andas. Det blir bra.
Min lillebror.
Lillebror. Stanna hos mig.
Stanna hos mig, lillebror.
Madame Chagall!
Kom.
- Nu! - Jag väcker monsieur Chagall.
- Var är Thomas? - Inne. Ska jag hämta honom?
- Nej. Hör på. - Vad?
Jag kör dem själv.
Till Spanien?
Till Lissabon, och så far jag med dem till New York.
- Men hur blir det med...? - Det fungerar inte i verkligheten.
Men det här är ju verkligheten.
Nej.
- Jag har aldrig känt mig mer levande! - Inte jag heller.
Varian.
Hjälper du mig med tavlorna?
- Var är Bingham? - Han är inte här.
Vem kör, då?
- De förstår att det är du. - Det finns inget annat sätt.
Du utvisas eller grips. De låter dig inte återvända.
- Jag måste hjälpa dem. - Nej. Få det inte att handla om Chagalls.
Här är vi, då far vi.
Varian!
Jag är hemskt ledsen.
Jag trodde att vi skulle bo här för gott.
Jag också, för en stund.
Finns det nåt vi kan säga?
En bön?
Nånting?
Mary Jayne!
Hon har åkt.
Mary Jayne!
Ni har gjort gott.
Kom, Dagobert.
Mary Jayne!
Vad har hänt? Är du okej?
Du klarade det.
Jag bara...
Jag kunde inte låta dig fara utan att ta farväl.
Kom igen, fäll upp bommen.
- Stulen? En limousin? - Mitt framför mig.
- Och monsieur Fry körde? - Kan ni ta honom?
Kanske det.
Eller så låter vi honom fara.
- Va? - Skaffa en ny limousin.
Glöm bilen. De där typerna, då? Brottslingar och degenererade!
Visst är de det.
Men...
Men nu, äntligen...
...är de nån annans problem.
God kväll, mr Patterson.
1933-1945 MÖRDADE NAZISTERNA SEX MILJONER JUDAR OCH ANDRA "OÖNSKADE".
1940 0CH 1941 LYCKADES VARIAN FRY OCH ERC FÅ
DRYGT 2 000 AV NAZI-REGIMENS OFFER I SÄKERHET ÖVER ATLANTEN.
MOTSTÅNDSRÖRELSEN KOM IGÅNG 1941 MED STÖD AV AFRIKANER,
IMMIGRANTER FRÅN HELA EUROPA OCH BRITTISKA AGENTER.
USA GICK SENT 1941 TILL SIST MED I KAMPEN MOT NAZISTERNA.
MED INSPIRATION FRÅN JULIE ORRINGERS ROMAN.
SERIEN ÄR FIKTION, INSPIRERAD AV VERKLIGA MÄNNISKOR OCH HÄNDELSER.
Undertexter: Henrik Brandendorff