‎Ham, ham!
‎Vine poliția. Trebuie să plecăm.
‎- Poliția! ‎- Poliția!
‎Poliția!
‎Duceți-vă! În direcția aia!
‎Mișcați-vă!
‎Vino încoace!
‎Vii cu noi! Ridică-te!
‎- Du-te! ‎- Ajutor!
‎- Prinde-o! ‎- Vino încoace!
‎Mișcă!
‎Suntem în Europa. Autoritățile zonei ‎libere din sudul Franței
‎iau măsuri împotriva infractorilor străini
‎și îndeamnă civilii ‎să dea în vileag grupurile rebele.
‎Vor prelua naziștii zona liberă,
‎încheind ocupația Franței?
‎Oare SUA se va alătura Angliei ‎în lupta împotriva fascismului?
‎Vor trimite yankeii mortiere ‎pentru a zdrobi Hunul?
‎Vom afla în timp.
‎E cineva?
‎Nu e nimeni aici.
‎E familia Chagall. Coborâm imediat!
‎Mulțumesc.
‎Poliția a venit la noi acasă.
‎Am venit cât de repede am putut.
‎I-au luat documentele lui Moishe.
‎Fir-ar!
‎Locuim în țara asta de 17 ani!
‎Francezii i-au apreciat munca ‎lui Moishe atâția ani, iar acum?
‎Acum încearcă să vă ia demnitatea.
‎Unde e domnul Fry?
‎S-a dus în oraș.
‎Ați fost urmăriți?
‎- Nu știm. ‎- Nu. Ne-au lăsat să plecăm.
‎Cu mâna goală. A fost ciudat.
‎Polițiștii au fost foarte amabili.
‎- Amabili? ‎- După ce ne-au arestat.
‎- Nu. ‎- Au spus că regretă.
‎Sigur. Nu valorează nimic.
‎Am lăsat toate tablourile în urmă.
‎Munca lui de o viață.
‎Viața noastră.
‎- N-am avut de ales. ‎- Trebuie să le luăm.
‎E prea periculos să vă întoarceți acum.
‎Haideți să aflăm mai multe informații, da?
‎Autoritățile vă monitorizează ‎de luni întregi.
‎De ce acum?
‎De ce v-au luat actele?
‎Mă duc să-l caut pe Varian.
‎Conduc eu.
‎Nu. Nu-i putem lăsa aici singuri.
‎Așteaptă aici!
‎N-am auzit de el.
‎Bine.
‎Da. Bine.
‎Letoret!
‎Avem o viză pentru Otto Albert Hirschman?
‎Sora lui a sunat la ambasadă,
‎iar Vichy spune că nu a ridicat-o.
‎Fir-ar!
‎Trebuie să fie pe aici.
‎Cum ajung acolo sus?
‎Nu o faci.
‎Cum ies de aici?
‎Prin Dijon,
‎direct în Germania.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Convoaiele de prizonieri pleacă ‎o dată la câteva zile.
‎Bill!
‎Ești un om cu relații. Chiar și aici?
‎Îi trimiți un mesaj fratelui meu?
‎Pot încerca.
‎Cum ai ajuns aici?
‎Am fost implicat în evadare.
‎Dumneata?
‎Sunt rabin.
‎Și tu?
‎Toate celelalte.
‎Nu acum, dle Patterson. ‎Am închis. Ne mutăm.
‎- Unde e Reese? ‎- L-am trimis acasă.
‎Eu te trimisesem acasă.
‎Se pare că nici guvernul SUA ‎n-are atâta putere.
‎Bine că ești aici! ‎Fiind un fan înfocat al artelor,
‎m-am gândit că ți-ar plăcea ‎acest scenariu genial.
‎Mary Jayne Gold.
‎„Trebuie să ducem soldații britanici
‎la locul și momentul potrivit.”
‎Urmează o pălăvrăgeală
‎între Bărbat Neidentificat Unu ‎și Bărbat Neidentificat Doi...
‎Stai puțin!
‎Asta e grozavă.
‎Mary Jayne Gold.
‎„Mă lași la poarta principală, da?
‎Îl pun pe Dagobert ‎să le distragă atenția.”
‎Apoi: „Asta e misiunea mea, ‎așa că facem cum spun eu.”
‎Conduce o misiune ‎ca să elibereze prizonieri britanici.
‎E cumva o glumă ‎sau o mărturisire a trădării?
‎Trebuia să stai cu ochii pe ea,
‎dar erai prea ocupat,
‎defilând prin vila aceea cu iubitul tău?
‎Tu ai pus microfonul?
‎De fapt, nu.
‎Norocul a făcut să-mi ajungă pe mână.
‎Dar mă voi asigura ‎că cei interesați vor afla.
‎Despre tot ce ai făcut în Marsilia. ‎O să-ți distrug...
‎Lăsați-l în pace!
‎Tot ce face ‎pentru a salva oameni disperați
‎reflectă ce nu faceți dvs.
‎Tu cine naiba ești?
‎I-ați putea salva pe toți.
‎Ieși,
‎Patterson!
‎Cred că Lena a spus tot.
‎Albert!
‎Otto Albert Hirschman?
‎Stai să ghicesc! ‎Bărbat Neidentificat Unu! Sau Doi?
‎Poftim?
‎Sora ta se dă de ceasul morții ‎pentru viza ta. Du-te și ridic-o!
‎Ieși cât mai poți!
‎LIBERTATE
‎COD MORSE: MESAJ TRIMIS
‎Știu unde e Paul și îl voi elibera.
‎- Cine ești? ‎- Frățiorul...
‎Fratele lui.
‎Mi se spune Petit, sunt Jacques Kandjo.
‎Am înțeles.
‎Petit a aflat că Paul e închis ‎în fortul Saint-Nicolas
‎și că va fi deportat.
‎Ajutați-mă să-mi salvez fratele!
‎Cum vei face asta?
‎Cu planul lui.
‎Să detonezi șinele?
‎Îi duc în camioane. Pe drumuri izolate.
‎Știu. Paul le-a văzut cu ochii lui.
‎Albert știe care e drumul. ‎Îi putem aștepta acolo.
‎Dacă o iau pe un alt drum?
‎Nu ai experiență.
‎Nici Paul! Nu s-a bătut niciodată.
‎E inteligent, desigur.
‎Deși spune vorbe mari, ‎n-a pus mâna pe o armă.
‎Eu m-am bătut de multe ori.
‎Așa să fie?
‎Pot s-o fac.
‎Voi primi ajutor.
‎Dar îmi trebuie arme.
‎Paul a spus că aveți.
‎Mă bazez pe dvs?
‎De ce? De ce nu?
‎Să deturnezi un convoi și să fii ucis?
‎Și să ne distrugi întreaga operațiune?
‎Nu. Nu ești pregătit.
‎Dar îi suntem datori să-l eliberăm.
‎Nu-i datorăm nimic.
‎Paul a fost arestat fiindcă ne-a ajutat ‎la Camp des Milles.
‎Vrei să ne frigem și noi? Gândește-te!
‎La viețile, la identitățile, ‎la țelurile noastre.
‎Nu putem risca totul. ‎Nu când avem un război de câștigat.
‎Cum rămâne cu Paul?
‎Mersi!
‎Avem vize. ‎Ne puteți pune pe vaporul spre SUA?
‎Asta e problema. Nu sunt nave,
‎iar vizele nu sunt bune, ‎fără actele de identitate.
‎De aceea a încercat Varian ‎să vă ducă într-un loc sigur
‎de când a venit în Franța.
‎- Nu eram pregătiți. Acum suntem. ‎- Nu suntem.
‎Moishe, iubire, lasă-mă pe mine! ‎Ești supărat.
‎Nu voi părăsi Franța fără tablourile mele.
‎- Din ce direcție apune soarele? ‎- Nu știu.
‎- Dle Chagall. Dnă Chagall. ‎- Ce bine că ești aici!
‎Trebuie să discutăm după aceea.
‎- Bună ziua! Luați loc! ‎- Bună!
‎Au făcut razie pe plajă și la Pelican
‎și cred că l-au prins pe Bill Freier. ‎A dispărut.
‎- Trebuie să plecăm. ‎- Cum?
‎Nu putem nici să-i urcăm ‎pe Chagall pe vapor.
‎Mi-am vândut avionul unui funcționar local
‎ca să strâng bani pentru CSA.
‎I-am oferit un preț bun, îmi e dator.
‎Dacă ne poate duce cu avionul la Lisabona, ‎putem ajunge în Statele Unite.
‎Voi aranja totul, iar tata va plăti.
‎- Parcă îți tăiase fondurile. ‎- Va plăti ca să fiu acasă.
‎- Cu un refugiat în buzunar? ‎- Cu soțul meu.
‎Îți dai seama
‎că am numai cămașa de pe mine?
‎Dacă voiam să mă mărit pentru bogăție
‎și nu pentru convingeri, m-aș fi măritat ‎cu un nemernic din Chicago.
‎Sora mea Ursula mi-a obținut o viză ‎pentru Statele Unite.
‎Când?
‎A sosit acum câteva săptămâni. Eu...
‎n-am ridicat-o de la consulat.
‎De ce?
‎Trebuie s-o luăm. Hai să-ți luăm lucrurile
‎și să luăm viza până nu e prea târziu, da?
‎Bine.
‎M-ai scutit de un drum. Uite!
‎Uite ultima ediție!
‎- Mary Jayne mă așteaptă jos. ‎- Uită-te!
‎Uite! Ouidah!
‎E un mesaj.
‎Paul e în fortul Saint-Nicolas?
‎Ar putea fi deportat în Reich oricând.
‎Nu și dacă îl scoatem.
‎Am vorbit deja cu Thomas și Margaux.
‎Nu ne vor ajuta.
‎Voi afla tot ce pot despre fort. ‎Dar avem nevoie de tine.
‎Bună!
‎- Ne vedem mai târziu. ‎- Pa!
‎Petit trebuie dus ca să discute cu Hans.
‎Și consulatul?
‎Asta e mai important.
‎Paul e în viață.
‎Paul trebuie salvat ‎de la deportare. Chiar și moarte.
‎Mă tem că nu avem multe ‎de mâncare, dar avem vin.
‎Vinul ajunge.
‎Avem astea.
‎Lumea mereu îi aduce maestrului ciocolată.
‎- Albert! Petit. ‎- Trebuie să discutăm.
‎Nu cu tine.
‎Paul e în închisoarea ‎unde am fost cu Lisa.
‎Serios?
‎Și acum? Putem să-l scoatem de acolo?
‎Vom încerca.
‎Vă ajut.
‎Să intrăm!
‎- Vreau să ajut și eu. ‎- Nu vor ajutorul tău.
‎Vino cu mine!
‎Luăm lucrările lui Chagall. ‎Nu pleacă fără ele.
‎E o idee bună.
‎- Îmi dai cheile? ‎- Da.
‎- Dar... ‎- Vino!
‎Știi să conduci, Varian?
‎Sunt din New Jersey.
‎M-am săturat de prostia asta!
‎Camioanele pleacă la câteva zile.
‎Trebuie scos înainte să ajungă în el.
‎- E o fortăreață. ‎- Da.
‎Să oprim camionul în afara orașului!
‎Să-i eliberăm pe Paul și pe ceilalți!
‎E ușor să blocăm drumul. Nu e trafic.
‎Doi putem ataca șoferul, ‎iar alți doi deschid în spate.
‎Neînarmați?
‎Ar putea funcționa. ‎Nu se vor aștepta la asta.
‎Suntem morți pe loc fără arme.
‎Are dreptate.
‎Trebuie să punem mâna pe o armă sau două.
‎Scuze! Când pleacă următorul convoi?
‎Touré va afla în ce camion e.
‎Și apoi? Îl așteptați ‎în mijlocul drumului?
‎Ar putea dura ore întregi. Zile.
‎Dacă discut cu gardienii? ‎Să încerc să-i mituiesc.
‎- A mers vara trecută. ‎- Asta a fost în altă viață.
‎M-au arestat că am încercat ‎să urc pe un vapor.
‎Acum nu sunt vapoare.
‎Acum, arestează lumea pe străzi degeaba.
‎A trecut vremea mituirii gardienilor.
‎Trebuie să luăm atitudine.
‎Sunt de acord.
‎Următorul convoi pleacă dimineață.
‎Paul va fi printre prizonieri.
‎Să scoatem totul până nu vine poliția!
‎Am putea să ne continuăm drumul.
‎Împreună.
‎Unde să mergem?
‎Nu la Paris.
‎Nu.
‎Nu la Roma.
‎Nu la Ierusalim.
‎Berlinul nostru a dispărut de mult.
‎Dacă am rămâne aici?
‎Doi burlaci. ‎O grădină frumoasă. Câteva oi.
‎De ce nu?
‎Păi, pentru început,
‎nu sunt burlac.
‎Lasă-ți soția să-și găsească ‎pe cineva care s-o iubească...
‎și rămâi aici cu mine!
‎Ce căutăm aici, de fapt?
‎- Împachetăm lucrările lui Chagall. ‎- Ești curajos.
‎Doar cei mai curajoși ar veni în Europa
‎ca să salveze străini.
‎- Thomas... ‎- Nu te salvezi pe tine?
‎Nu mă mai ascund.
‎Varian.
‎Personal și profesional.
‎M-am săturat de minciuni.
‎Și de secrete.
‎Gata cu singurătatea!
‎Chiar și bărbații ca noi...
‎chiar și noi merităm fericire.
‎Fericirea e complicată.
‎Chiar este?
‎Când ești în brațele mele, ‎nu pare complicat.
‎E sinucidere.
‎Ascultă!
‎Sună-ți omul!
‎Rezervă avionul! ‎Când Paul e liber, sunt al tău.
‎Promit.
‎Chicago, venim!
‎- Spui asta ca să-mi închizi gura? ‎- O spun din suflet.
‎Vino la mine!
‎Vreau să încep o viață nouă cu tine.
‎Abia aștept
‎să încep o viață nouă în America!
‎Și știi că nu-ți cer să renunți la luptă?
‎Știu asta.
‎Și vom găsi alte căi ‎de a lupta cu fasciștii
‎și ar putea fi și mai eficient, ‎atacând din exterior.
‎Nu pot pleca până nu e liber Paul.
‎Știu, dar...
‎Nu te poți duce acolo neînarmat.
‎Da.
‎Eu...
‎Știu unde sunt îngropate ‎armele britanicilor.
‎- Poftim? ‎- Da.
‎Ne vedem jos.
‎Ne putem opri.
‎Nu-mi pasă cine ne aude!
‎Haide, sus!
‎Afară!
‎Domnișoară Gold.
‎Ce te aduce aici?
‎Am venit să iau viza ‎lui Otto Albert Hirschman.
‎Domnul Patterson o are în birou.
‎Intrați!
‎Ce avem aici? Intră!
‎Pereții au urechi.
‎Secretara mea lucrează pentru Gestapo.
‎Domnișoara Letoret?
‎E o secretară foarte bună. ‎Poate că toți lucrează pentru ei.
‎Tatăl tău știe despre Hirschman?
‎Un tânăr energic ca el ‎poate avea un viitor în America.
‎În curând, și tatăl tău o să-l adore.
‎Cât să dureze până te părăsește?
‎Câți ani are, 24, 25?
‎Are tot viitorul în față. Dar tu...
‎Un asemenea băiat?
‎Circumstanțele i-au tăiat aripile ‎de la început.
‎Stai să ajungă în America ‎și să învețe să zboare!
‎Ce vrea să însemne asta?
‎Nu mi-l pot imagina pe coclaurile ‎de la Lacul Michigan,
‎jucând golf.
‎Ai terminat?
‎Nu chiar.
‎Am dovezi că Mary Jayne, ‎cetățean american,
‎a lucrat cu serviciile britanice ‎pe teritoriul francez.
‎Sunt sigur că știi că e ilegal.
‎Dacă nu pleci de pe capul meu ‎și din Marsilia cât mai repede,
‎o să mă ocup personal ‎să fii acuzată de trădare.
‎Acum am terminat.
‎- Mersi că ai venit! ‎- Cum să refuz?
‎Chagall au vize, dar nu sunt vapoare ‎și nu au acte de identitate.
‎- Sunt gata? ‎- Au împachetat.
‎Bine.
‎S-ar putea să mai am o ultimă idee.
‎Aceea, cu plăcuțe diplomatice. ‎Treci frontiera fără control.
‎Bagi șurubelnița în butuc,
‎și o miști când accelerezi. Ai înțeles?
‎- Dle Bingham? ‎- Mi-am uitat pozele de familie.
‎Durează o clipă să le iau.
‎- O fac eu. ‎- Nu știți unde sunt.
‎Dle Bingham!
‎O rulotă verde înoată ‎într-un râu de munte.
‎Piesele de șah ale curcubeului ‎aprind focul.
‎Pisoii sar din coș
‎și dorm liniștiți în soare.
‎Atenție!
‎Du-te să vezi!
‎- Afară! ‎- Ieșiți din camion!
‎Ieșiți!
‎Jos!
‎La pământ!
‎La pământ! Afară din camion!
‎Dă-mi arma!
‎Aici! Vino aici!
‎Jos!
‎- Jos! ‎- Lasă arma jos! La pământ!
‎Repede!
‎Nu mișca!
‎Ajunge! Nu mișca!
‎Culcat!
‎Frate!
‎Frățiorul meu!
‎- Ce spune? ‎- Fii binecuvântat!
‎Nu mișcați!
‎Frățiorul meu.
‎Respiră! Încearcă să respiri!
‎Respiră! Va fi bine.
‎Frățiorul meu.
‎Rămâi cu mine, frățiorul meu!
‎Doamnă Chagall!
‎Să mergem!
‎- Acum! ‎- Îl trezesc pe domnul Chagall.
‎- Unde e Thomas? ‎- Înăuntru. Să-l chem?
‎- Nu. Ascultă! ‎- Ce e?
‎O să-i trec granița.
‎Spre Spania?
‎Spre Lisabona ‎și iau vaporul cu ei spre New York.
‎Cum rămâne cu...
‎N-o să meargă în viața reală.
‎Nu, dar asta e viața reală.
‎Nu e.
‎Eu nu m-am mai simțit așa de vie.
‎Da, nici eu.
‎Varian!
‎Mă poți ajuta cu tablourile?
‎- Unde e Bingham? ‎- Nu e aici.
‎Atunci, cine conduce?
‎- Vor ști că ai luat mașina. ‎- E singura cale.
‎Vei fi expatriat. Sau arestat. ‎Nu te vor lăsa să vii.
‎- Trebuie să-i ajut. ‎- Ba nu.
‎Nu da vina pe familia Chagall!
‎Aici suntem! Să mergem!
‎Varian!
‎Îmi pare rău.
‎Credeam că vom locui aici toată viața.
‎Pentru o clipă, și eu.
‎Putem spune ceva?
‎O rugăciune?
‎Orice?
‎Mary Jayne!
‎A plecat.
‎Mary Jayne!
‎Ai făcut treabă bună.
‎Haide, Dagobert!
‎Mary Jayne!
‎Ce ai pățit? Ești teafăr?
‎Ai ajuns.
‎Eu...
‎nu voiam să pleci ‎fără să-mi iau rămas-bun.
‎Deschide bariera aia!
‎Furată? O limuzină?
‎De sub nasul meu.
‎- Și domnul Fry era la volan? ‎- Poți să-l prinzi?
‎Poate, da.
‎Sau poate îl lăsăm să plece.
‎Poftim?
‎Ia-ți altă limuzină!
‎Lasă mașina! Dar oamenii?
‎Sunt infractori, degenerați.
‎Bineînțeles că sunt.
‎Dar...
‎acum, în sfârșit...
‎sunt problema altcuiva.
‎Noapte bună!
‎Între 1933-1945, peste 6 milioane ‎de evrei și alți „indezirabili”
‎au fost uciși de regimul nazist ‎și colaboratorii lor.
‎Între 1940-1941, Varian Fry și CSA
‎au ajutat peste 2.000 de victime ‎să traverseze Atlanticul.
‎Rezistența din Franța a început în 1941, ‎sprijinită de africanii din colonii,
‎imigranți din toată Europa ‎și Operațiunile Speciale Britanice.
‎SUA a intrat, în sfârșit, în război ‎la sfârșitul anului 1941.
‎INSPIRAT DE ROMANUL LUI JULIE ORRINGER
‎ACEST SERIAL ESTE O OPERĂ DE FICȚIUNE ‎INSPIRAT DIN FAPTE REALE.
‎Subtitrarea: Ramona Coman