‫המשטרה בדרך. חייבים ללכת.‬
‫משטרה!‬
‫לכו לשם!‬
‫זוזו!‬
‫בואי הנה!‬
‫את תבואי איתנו. קומי!‬
‫קדימה!‬ ‫-הצילו!‬
‫תפוס אותה!‬ ‫-בואי הנה.‬
‫זוזו!‬
‫- אל מעבר לאוקיינוס -‬
‫זאת אירופה.‬
‫הרשויות באזור החופשי בדרום צרפת‬
‫פועלות בתוקף נגד פעילויות פליליות של זרים‬
‫וקוראות לאזרחים לחשוף תאי התקוממות.‬
‫האם הנאצים יכבשו את האזור החופשי,‬
‫וסוף סוף ישלימו את כיבוש צרפת?‬
‫האם ארה"ב תצטרף לבריטניה‬ ‫במאבקה נגד הפאשיזם?‬
‫האם היאנקים ישלחו מרגמות‬ ‫כדי להלום בגרמנים?‬
‫רק הזמן יגלה.‬
‫שלום?‬
‫אין שם אף אחד.‬
‫אלה בני הזוג שאגאל. אנחנו יורדים!‬
‫תודה.‬
‫המשטרה הגיעה לבית שלנו.‬
‫הגענו לכאן הכי מהר שיכולנו.‬
‫הם לקחו את מסמכי הזיהוי הצרפתיים של מוישה.‬
‫שיט.‬ ‫-שבעים שנה חיינו במדינה הזאת!‬
‫כל כך הרבה שנים‬ ‫הצרפתים היללו את עבודתו של מוישה, ועכשיו?‬
‫ועכשיו הם מנסים לקחת ממך את כבודך.‬
‫איפה מר פריי?‬
‫הוא נסע העירה.‬
‫עקבו אחריכם?‬
‫אנחנו לא יודעים.‬ ‫-לא. הם פשוט נתנו לנו ללכת, בידיים ריקות.‬
‫זה היה מוזר.‬
‫השוטרים היו מאוד נחמדים אלינו.‬
‫נחמדים?‬ ‫-אחרי שנעצרנו, הם היו נחמדים.‬
‫לא.‬ ‫-הם אמרו שהם מתחרטים על זה.‬
‫בטח, חרטה באה בזול.‬
‫השארנו מאחור את כל הציורים.‬
‫עבודת חייו.‬
‫החיים שלנו.‬
‫לא הייתה לנו ברירה.‬ ‫-אנחנו חייבים לחזור בשבילם.‬
‫ממש מסוכן מדי לחזור לשם עכשיו.‬
‫בואו נשיג קודם עוד מידע, בסדר?‬
‫הרשויות הצרפתיות צפו בכם במשך חודשים,‬
‫אז למה עכשיו?‬
‫למה לקחת את המסמכים ולשחרר אתכם?‬
‫אנחנו צריכים את וריאן. אחפש אותו בעיר.‬ ‫-אני אנהג.‬
‫לא, אסור להשאיר אותם כאן לבד.‬
‫חכי לי כאן.‬
‫מעולם לא שמעתי עליו.‬
‫אוקיי.‬
‫לטורה,‬
‫יש לנו ויזה למישהו בשם אוטו אלברט הירשמן?‬
‫אחותו מתקשרת שוב ושוב לשגרירות,‬
‫ווישי אומר שהוא לא אסף אותה.‬
‫לעזאזל.‬
‫זה בטח כאן איפשהו.‬
‫איך אעלה לשם?‬
‫לא תעלה.‬
‫אז איך אצא מפה?‬
‫תעבור את דיז'ון,‬
‫ותגיע ישר לגרמניה.‬
‫אתה רציני?‬ ‫-כן.‬
‫שיירות אסירים יוצאות מכאן כל כמה ימים.‬
‫ביל,‬
‫אתה אדם מקושר. אפילו כאן?‬
‫תוכל להעביר מסר לאחי?‬
‫כן, אני אנסה.‬
‫איך בכלל הגעת לכאן?‬
‫הייתי מעורב בפריצה לכלא.‬
‫ואתה?‬
‫אני רבי.‬
‫ואתה?‬
‫כל השאר.‬
‫לא עכשיו, מר פטרסון.‬
‫אנחנו סגורים. אנחנו עוברים.‬
‫איפה ריס?‬
‫שלחתי אותו הביתה.‬ ‫-חשבתי ששלחתי אותך הביתה.‬
‫מסתבר שאפילו לממשלת ארה"ב‬ ‫אין כל כך הרבה כוח.‬
‫ובכן, טוב שאתה כאן,‬
‫כי כחובב אמנות נלהב,‬
‫חשבתי שתיהנה מהתסריט המבריק שמצאתי.‬
‫"מרי ג'יין גולד:‬
‫"'אז הכול מתמצה בהבאת החיילים הבריטים‬ ‫למקום הנכון בזמן הנכון.'"‬
‫ואז יש שיחה קלה‬
‫בין "גבר לא מזוהה 1" ל"גבר לא מזוהה 2"...‬
‫חכה שנייה.‬
‫הנה החלק הכי טוב.‬
‫"מרי ג'יין גולד:‬
‫"'תוריד אותי בשער הכניסה, אוקיי?‬
‫"'אשתמש בדאגוברט כהסחת דעת.'"‬
‫ואז, "'זאת המשימה שלי,‬ ‫ואני אנהל אותה כפי שאני מוצאת לנכון.'"‬
‫מיס גולד מובילה משימה‬ ‫לשחרור שבויי מלחמה בריטים.‬
‫זאת בדיחה כלשהי, או הודאה בהפרת אמונים?‬
‫היית אמור להשגיח עליה, מר פריי,‬ ‫אבל אני מניח שהיית עסוק מדי‬
‫בהתפרפרויות בווילה הזאת עם החבר שלך?‬
‫אתה התקנת את מכשיר ההאזנה?‬ ‫-דווקא לא.‬
‫הגורל בעצמו הפיל אותו לידיי.‬
‫אבל בהחלט אדאג שהאנשים הנכונים יגלו על זה.‬
‫על כל מעשיך במארסיי, מר פריי. אני אהרוס...‬ ‫-עזוב אותו, מר פטרסון.‬
‫כל מה שהוא עושה כדי להציל אנשים נואשים‬
‫שופך אור על מה שאתה לא עושה.‬
‫מי את, לעזאזל?‬
‫יכולת להציל את כולם.‬
‫צא מפה,‬
‫פטרסון.‬
‫אני חושב שלינה אמרה הכול.‬
‫אלברט.‬
‫אוטו אלברט הירשמן?‬
‫תן לי לנחש, גבר לא מזוהה 1. או 2?‬
‫מה?‬
‫אחותך בהיסטריה בקשר לוויזה, חבר.‬ ‫כדאי שתלך לאסוף אותה.‬
‫צא כל עוד אתה יכול.‬
‫- חירות -‬
‫אני יודע איפה פול, ואני אשחרר אותו.‬
‫מי אתה?‬ ‫-אחיו הקט...‬
‫אח שלו.‬
‫קוראים לי פטי, אבל שמי הוא ז'אק קנדג'ו.‬
‫אני מבינה.‬
‫פטי שמע שפול נמצא בכלא במבצר סנט ניקולס,‬
‫ושהוא שובץ לגירוש.‬
‫בבקשה, עזרי לי להציל את אחי.‬
‫איך אתה מתכוון לעשות זאת?‬
‫אשתמש בתוכנית שלו.‬
‫לפוצץ מסילות רכבת?‬
‫המשטרה משתמשת במשאיות עכשיו.‬ ‫בכבישים כפריים.‬
‫אני יודע. פול ראה אותם במו עיניו.‬
‫אלברט יודע בדיוק איפה הכביש.‬ ‫נוכל לחכות שם כדי להציל את פול.‬
‫ואם הם ייסעו בדרך אחרת?‬
‫אין לך ניסיון.‬
‫גם לפול אין! פול מעולם לא רב עם מישהו.‬
‫הוא חכם, בהחלט,‬
‫אבל עם כל הדיבורים שלו,‬ ‫הוא מעולם לא הרים נשק.‬
‫אני השתתפתי בהרבה ריבים.‬
‫באמת?‬
‫אני יכול לעשות את זה.‬
‫אני גם אשיג עזרה.‬
‫אבל אני צריך נשק כדי להצליח.‬
‫פול אמר שלך יש נשק.‬
‫אפשר לסמוך עלייך?‬
‫למה?‬
‫אתה רוצה להשתלט על שיירת משטרתית ולמות?‬
‫ותוך כדי להרוס את כל המבצע שלנו?‬
‫לא. אתה לא מוכן.‬
‫אבל אנחנו חייבים לו את זה, לשחרר את פול.‬ ‫-אנחנו לא חייבים לו דבר.‬
‫מרגו, פול נעצר‬ ‫כי הוא עזר לנו עם החיילים בקמפ דה מיל.‬
‫אז עכשיו אנחנו נישרף?‬
‫תחשוב, תומאס.‬
‫החיים שלנו, הזהויות שלנו, המטרות שלנו.‬
‫אסור לסכן את כל זה עכשיו.‬ ‫לא כשיש לנו מלחמה לנצח בה.‬
‫אבל מה עם פול?‬
‫תודה.‬
‫יש לנו ויזות.‬ ‫תעלי אותנו לספינה הבאה לניו יורק?‬
‫זאת הבעיה. אין ספינות,‬
‫והוויזות שלכם לא טובות‬ ‫בלי מסמכי הזיהוי הנכונים.‬
‫זאת הסיבה שווריאן‬ ‫ניסה לגרום לכם לעבור למקום בטוח‬
‫מאז שהוא הגיע לצרפת.‬ ‫-לא היינו מוכנים.‬
‫עכשיו אנחנו מוכנים.‬ ‫-אנחנו לא מוכנים.‬
‫בבקשה, מוישה, אהובי,‬ ‫תן לי לטפל בזה. אתה עצבני מדי.‬
‫לא אעזוב את צרפת בלי הציורים שלי.‬
‫איפה השמש שוקעת?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫מר שאגאל, מדאם שאגאל.‬ ‫-תודה לאל שאתה כאן.‬
‫אני צריך לדבר איתך. אחר כך.‬
‫היי. שבו, בבקשה.‬
‫היי.‬
‫הם פשטו על חוף הים, וגם על ה"פליקאן",‬
‫ואני חושב שהם תפסו גם את ביל פרייר.‬ ‫הוא נעדר.‬
‫אנחנו חייבים לצאת מפה.‬
‫איך? אנחנו אפילו לא יכולים‬ ‫להעלות את השאגאלים על ספינה.‬
‫מכרתי את המטוס שלי בקיץ שעבר לפקיד מקומי‬ ‫כדי לגייס כסף לוועדת חילוץ החירום.‬
‫נתתי לו מחיר מצוין, אז הוא חייב לי.‬
‫אם הוא יוכל להטיס אותנו לליסבון,‬ ‫נוכל להגיע לארצות הברית.‬
‫אני אארגן הכול, ואבא שלי ישלם על זה.‬
‫חשבתי שהוא סגר לך את הברז.‬ ‫-הוא ישלם כדי להביא אותי הביתה.‬
‫עם פליט בכיס שלך?‬
‫עם בעלי.‬
‫את מבינה שאני סוחב על הגב‬ ‫פחות או יותר את כל רכושי עכשיו?‬
‫אם הייתי רוצה להינשא לגבר בשביל הרכוש שלו‬
‫ולא בזכות אמונותיו,‬ ‫כבר הייתי נשואה לאיזה אידיוט בשיקגו.‬
‫אחותי, אורסולה, השיגה לי ויזה לארה"ב.‬
‫מתי?‬
‫היא הגיעה לפני כמה שבועות. אני...‬
‫פשוט לא אספתי אותה מהקונסוליה האמריקאית.‬
‫למה?‬
‫חייבים ללכת לקחת אותה.‬ ‫בוא נביא את הדברים שלך,‬
‫ונאסוף את הוויזה‬ ‫לפני שיהיה מאוחר מדי, טוב?‬
‫אוקיי.‬
‫אלברט, חסכת לי נסיעה. תראה.‬
‫תראה מה יש בגיליון האחרון.‬
‫פטי, מרי ג'יין מחכה לי למטה.‬ ‫-תראה!‬
‫תראה. אוידה!‬
‫זה מסר.‬
‫פול בכלא במבצר סנט ניקולס?‬
‫עשויים לגרש אותו לרייך בכל רגע.‬ ‫-לא אם נגיע אליו קודם.‬
‫כבר דיברתי עם האיש שלך, תומאס,‬ ‫ועם המרגו ההיא.‬
‫אה-הא.‬ ‫-הם לא יעזרו לנו.‬
‫אני אברר מה שאוכל לגבי המבצר,‬ ‫אבל אנחנו צריכים אותך.‬
‫היי.‬
‫אוקיי, נתראה אחר כך.‬ ‫-להתראות.‬
‫אנחנו חייבים לקחת את פטי לווילה‬ ‫כדי שידבר עם האנס.‬
‫אבל מה עם הקונסוליה?‬
‫זה יותר חשוב.‬
‫פול חי.‬
‫אנחנו חייבים להציל את אחי מגירוש.‬
‫אולי ממוות.‬
‫אני חושש שאין הרבה מה לאכול,‬ ‫אבל תמיד יש יין.‬
‫יין זה טוב.‬
‫יש לנו את אלה.‬
‫אנשים תמיד מביאים שוקולד למאסטרו.‬
‫אלברט. פטי.‬
‫אני צריך לדבר איתך.‬
‫לא איתך.‬
‫פול נמצא בכלא‬ ‫בו ליזה ואני היינו בקיץ שעבר.‬
‫באמת?‬
‫ועכשיו? נוכל לשחרר אותו?‬
‫אנחנו ננסה.‬
‫אני אעזור.‬
‫בואו ניכנס.‬
‫גם אני רוצה לעזור.‬ ‫-הם לא רוצים את עזרתך.‬
‫תעזור לי.‬
‫נביא את היצירות של שאגאל.‬
‫הם לא יעזבו בלעדיהן.‬ ‫-רעיון טוב.‬
‫אפשר לקחת את הרכב שלך?‬ ‫-כן.‬
‫אבל...‬ ‫-בוא.‬
‫אתה יודע לנהוג, וריאן?‬
‫אני מניו ג'רזי.‬
‫נמאס לי מהדבר הטיפשי הזה.‬
‫משאיות יוצאות מהכלא כל כמה ימים.‬
‫חייבים לשחרר אותו‬ ‫לפני שיעלו אותו על משאית.‬
‫הכלא הזה הוא מבצר.‬ ‫-נכון.‬
‫נצטרך לעצור את המשאית כשהיא מחוץ לעיר.‬
‫נשחרר את פול ואת כל השותפים שבתוכה.‬
‫קל לחסום את הכביש. אין שם תנועה.‬
‫שניים מאיתנו יכולים לתקוף את הנהג,‬ ‫ושניים אחרים יפתחו מאחור.‬
‫לא חמושים?‬ ‫-זה יכול לעבוד.‬
‫הם לא יצפו לנו.‬ ‫-נמות תוך רגע בלי נשק.‬
‫הוא צודק.‬
‫אנחנו צריכים להשיג רובה אחד או שניים.‬
‫סליחה, מתי השיירה הבאה יוצאת?‬
‫טורה יברר על איזו משאית פול נמצא.‬
‫ואז מה? פשוט תחכו לה באמצע הכביש?‬
‫זה יכול לקחת שעות, אפילו ימים.‬
‫אולי אדבר עם הסוהרים?‬ ‫אוכל לנסות לשחד אותם.‬
‫זה עבד בקיץ שעבר.‬ ‫-זה היה לפני חיים שלמים.‬
‫בקיץ שעבר הם עצרו אותי‬ ‫כי ניסיתי להסתתר בספינה.‬
‫עכשיו אין ספינות.‬
‫עכשיו הם עוצרים אנשים ברחובות, על שום דבר.‬
‫הזמן לשחד סוהרים כבר עבר.‬
‫אנחנו חייבים לנקוט עמדה.‬
‫אני מסכים.‬
‫השיירה הבאה יוצאת מחר, מוקדם בבוקר.‬
‫פול יהיה בין האסירים.‬
‫בוא נוציא מכאן הכול, לפני שהמשטרה תחזור.‬
‫אנחנו יכולים פשוט להמשיך לנסוע.‬
‫ביחד.‬
‫ולאן נלך?‬
‫לא לפריז.‬
‫לא.‬
‫לא לרומא.‬
‫לא לירושלים.‬
‫ברלין שלנו נעלמה כבר מזמן.‬
‫אולי פשוט נישאר פה?‬
‫שני רווקים. גינה נחמדה, כמה כבשים.‬
‫למה לא?‬
‫טוב, בתור התחלה,‬
‫אני לא רווק.‬
‫אז שחרר את אשתך‬ ‫למצוא מישהו שיוכל לאהוב אותה באמת.‬
‫ותישאר כאן איתי.‬
‫מה בדיוק אנחנו עושים פה?‬
‫אורזים את יצירות האמנות של שאגאל.‬ ‫-אתה אדם אמיץ.‬
‫רק האנשים האמיצים ביותר‬ ‫יגיעו לאירופה כדי להציל את חייהם של זרים.‬
‫תומאס...‬ ‫-מה עם הצלת החיים שלך?‬
‫אני לא מסתתר יותר,‬
‫וריאן.‬
‫אישית ומקצועית.‬
‫נמאס לי מהשקרים.‬
‫ומהסודות.‬
‫מספיק עם הבדידות.‬
‫אפילו לגברים כמונו...‬
‫אפילו לנו מגיע להיות מאושרים.‬
‫אושר הוא דבר מורכב.‬
‫באמת?‬
‫כשאני מחבק אותך, זה לא מרגיש מורכב בכלל.‬
‫זו משימת התאבדות.‬
‫תקשיבי.‬
‫תתקשרי לאיש שלך.‬
‫תזמיני את המטוס.‬
‫ברגע שפול יהיה חופשי, כולי שלך.‬
‫אני מבטיח.‬
‫שיקגו, הנה אנחנו באים.‬
‫אתה אומר את זה רק כדי להשתיק אותי?‬ ‫-אני מתכוון לזה.‬
‫בואי הנה.‬
‫אני רוצה להתחיל איתך חיים חדשים באמריקה.‬
‫אני כבר לא יכול לחכות‬
‫להתחיל איתך חיים חדשים באמריקה.‬
‫ואתה יודע שאני לא מבקשת ממך‬ ‫שתוותר על המאבק?‬
‫אני יודע.‬
‫ואני יודע שנמצא‬ ‫דרכים חדשות להילחם בפאשיזם משם,‬
‫ואולי אפילו נהיה יעילים יותר‬ ‫כשניגש לזה מבחוץ.‬
‫לא אוכל לעזוב לפני שפול יהיה חופשי.‬ ‫-אני יודעת,‬
‫אבל...‬
‫אתה לא יכול ללכת לשם לא חמוש.‬
‫כן.‬
‫אני יודעת איפה קבורים כמה כלי נשק בריטיים.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫אפגוש אותך למטה.‬
‫אפשר להפסיק.‬
‫לא אכפת לי מי ישמע אותנו.‬
‫קדימה, קום!‬
‫החוצה!‬
‫מיס גולד.‬
‫מה מביא אותך לכאן?‬
‫באתי לאסוף את הוויזה של אוטו אלברט הירשמן.‬
‫היא במשרד של מר פטרסון.‬
‫בבקשה.‬
‫מה יש לנו כאן? תיכנסי.‬
‫לקירות יש אוזניים.‬
‫מסתבר שהמזכירה שלי עובדת בשביל הגסטאפו.‬
‫מדמואזל לטורה?‬
‫היא גם מזכירה ממש טובה.‬ ‫אולי כולן עובדות בשביל הגסטאפו.‬
‫אבא שלך יודע על אוטו אלברט הירשמן?‬
‫לבחור צעיר ואנרגטי כזה‬ ‫בטח מחכה עתיד גדול באמריקה.‬
‫בקרוב אפילו אבא שלך יאהב אותו.‬
‫תוך כמה זמן הוא יעזוב אותך, לדעתך?‬
‫בן כמה הוא? עשרים וארבע? עשרים וחמש?‬
‫כל עתידו לפניו. את, לעומת זאת...‬
‫בחור כזה?‬
‫הנסיבות קיצצו את כנפיו מהרגע הראשון.‬
‫רק חכי שהוא יגיע לאמריקה וילמד לעוף.‬
‫מה זה אמור להביע?‬
‫איכשהו, אני לא רואה אותו‬ ‫נשאר במים של אגם מישיגן כדי לשחק גולף.‬
‫סיימת?‬
‫לא ממש.‬
‫יש לי תיעוד שמראה שאת,‬ ‫מרי ג'יין, אזרחית אמריקאית,‬
‫עבדת עם המודיעין הבריטי כאן, על אדמת צרפת,‬
‫ואני בטוח שאת יודעת שזה לא חוקי.‬
‫אז אם לא תפסיקי להטריד אותי‬ ‫ותעופי ממארסיי בהקדם האפשרי,‬
‫אני אהפוך את ההעמדה שלך לדין‬ ‫על הפרת אמונים למשימה אישית שלי.‬
‫עכשיו סיימתי.‬
‫תודה שבאת.‬ ‫-איך יכולתי לסרב?‬
‫אז לשאגאלים יש ויזות, למרבה המזל,‬ ‫אבל אין ספינות, אין מסמכים מזהים.‬
‫הם מוכנים לצאת?‬ ‫-הם ארזו הכול.‬
‫בסדר.‬
‫אולי יש לי רעיון טוב אחד אחרון.‬
‫זאת, עם לוחיות הרישוי הדיפלומטיות.‬ ‫תעבור את הגבול בלי בדיקה.‬
‫תכניס את המברג הזה לחור המפתח,‬ ‫ותלחץ על דוושת המצמד ודוושת הגז באותו זמן.‬
‫בסדר?‬
‫מר בינגהאם?‬ ‫-השארתי בפנים את התמונות המשפחתיות שלי.‬
‫זה ייקח לי שניה.‬ ‫-אני אעשה זאת.‬
‫אתה לא יודע איפה הן.‬ ‫-מר בינגהאם!‬
‫קרוואן ירוק שוחה בנהר הררי.‬
‫חיילי שח של קשת בענן מציתים אש.‬
‫חתלתולים ממהרים מתוך הסלסילה‬
‫וישנים בנעימים בשמש.‬
‫שימו לב!‬
‫לך לראות מה קורה.‬
‫צאו מהרכב!‬ ‫-צאו מהרכב!‬
‫צאו מהרכב!‬
‫רד!‬
‫על הקרקע!‬
‫על הקרקע! צאו מהרכב.‬
‫תן לי את הנשק שלך.‬
‫לכאן! לכו לכאן.‬
‫רד!‬
‫-תוריד את הנשק! שכב על הקרקע.‬
‫מהר!‬
‫אל תזוז!‬ ‫-זה מספיק!‬
‫אל תזוז.‬
‫שכב.‬
‫אחי.‬
‫אחי הקטן.‬
‫מה הוא אומר?‬ ‫-שיבורך הכוח שלך.‬
‫אל תזוז!‬
‫אחי הקטן.‬
‫תנשום. נסה לנשום.‬
‫תנשום. יהיה בסדר.‬
‫אחי הקטן...‬
‫אחי הקטן, תישאר איתי.‬
‫מדאם שאגאל.‬
‫בואי נלך.‬
‫עכשיו!‬ ‫-אני אעיר את מר שאגאל.‬
‫איפה תומאס?‬
‫בפנים. אתה רוצה שאקרא לו?‬ ‫-לא.‬
‫תקשיבי.‬ ‫-מה?‬
‫אני אסיע אותם בעצמי.‬
‫לספרד?‬
‫לליסבון, ואז אפליג איתם לניו יורק.‬
‫אבל מה עם...?‬
‫זה לא יעבוד בחיים האמיתיים.‬
‫לא, אבל אלה החיים האמיתיים.‬
‫אלה לא.‬
‫אבל אף פעם לא הרגשתי כל כך חיה.‬
‫כן, גם אני לא.‬
‫וריאן.‬
‫תוכל לעזור לי עם הציורים?‬
‫איפה בינגהאם?‬
‫הוא לא פה.‬
‫אז מי נוהג בדבר הזה?‬
‫כשתחצו את הגבול, הם ידעו שלקחת את המכונית.‬
‫זו הדרך היחידה.‬ ‫-יגרשו אותך מהמדינה.‬
‫או שתיעצר. לא תוכל לחזור.‬ ‫-אני חייב לעזור להם!‬
‫לא, אתה לא.‬ ‫אל תתנהג כאילו זה קשור לשאגאלים.‬
‫הגענו. בוא ניסע.‬
‫וריאן.‬
‫אני ממש מצטער.‬
‫חשבתי שנגור כאן לנצח.‬
‫לרגע, גם אני.‬
‫יש משהו שאנחנו יכולים לומר?‬
‫להתפלל?‬
‫משהו?‬
‫מרי ג'יין!‬
‫היא הלכה.‬
‫מרי ג'יין!‬
‫עשית כאן עבודה טובה.‬
‫בוא, דאגוברט.‬
‫מרי ג'יין!‬
‫מה קרה? אתה בסדר?‬
‫הגעת.‬
‫אני פשוט...‬
‫לא יכולתי לתת לך לעזוב בלי להיפרד.‬
‫קדימה, פתחו את השער הארור.‬
‫גנובה? לימוזינה?‬
‫מתחת לאף שלי.‬
‫ומר פריי נהג?‬ ‫-תוכלו לתפוס אותו?‬
‫אולי, כן.‬
‫או שאולי פשוט ניתן לו ללכת.‬
‫מה?‬
‫תשיג לימוזינה אחרת.‬
‫שכח מהמכונית, מה לגבי האנשים?‬
‫הם פושעים ומושחתים!‬
‫כן, כמובן, הם אכן כאלה.‬
‫אבל...‬
‫אבל עכשיו, סוף סוף...‬
‫הם הבעיה של מישהו אחר.‬
‫לילה טוב, מר פטרסון.‬
‫בין 1933 ל-1945, יותר משישה מיליון יהודים‬ ‫ו"בלתי רצויים" נוספים‬
‫נרצחו בשיטתיות על ידי המשטר הנאצי‬ ‫ומשתפי הפעולה שלו באירופה.‬
‫בין 1940 ל-1941,‬ ‫וריאן פריי וועדת חילוץ החירום‬
‫עזרו ליותר מ-200 קורבנות המשטר הנאצי‬ ‫לחצות בשלום את האוקיינוס האטלנטי.‬
‫ההתנגדות המזוינת לכיבוש הנאצי בצרפת‬ ‫החלה בתחילת 1941,‬
‫בתמיכת אפריקאים מהקולוניות הצרפתיות,‬
‫מהגרים מכל אירופה‬ ‫ובכירה ביחידה הבריטית למבצעים מיוחדים.‬
‫ארצות הברית‬ ‫הצטרפה למלחמה בנאצים בסוף 1941.‬
‫- אל מעבר לאוקיינוס -‬
‫- בהשראת הרומן מאת ג'ולי אורינגר -‬
‫- סדרה זו היא יצירה בדיונית‬ ‫בהשראת אנשים ואירועים אמיתיים. -‬
‫תרגום כתוביות: גלעד קשר‬