A nyní
vstoupíme do společného snu.
Zníš jako kouzelník.
Já jsem kouzelník.
Teď přeložte papír, jako to dělám já.
A...
znovu pošlete dál.
Tak.
A otevřít.
Tak jo!
„Nezbedný syn zívá její kýchnutí.“
„Prastarý oceán pojídá její mláďata.“
„Můj opilý teriér nesnáší měsíc.“
„Každý zapomenutý slimák miluje pastelky.“
„Unavený padouch tancuje vlny.“
„Pošetilý strom touží po spravedlnosti.“
„Znamenitá mrtvola potřebuje víc vína.“
Jo!
Tati!
Vylez.
Tady pod stolem je něco divného.
- Cože? - Co?
Co?
Máme tu špiona.
- Jen mikrofon. - Jak to funguje?
Rádiosignál a baterie.
- Asi nás nahrávají na dálku. - A kdo?
Mikrofon může koupit kdokoli.
Otázka není, kdo poslouchá, ale co slyšel.
U stolu jsme plánovali to vysvobození vězňů.
Detailně.
Proboha.
Musím odsud všechny dostat.
- Můžu vzít 300 lidí. - Zítra?
S papíry ano.
Dobře. Měl bych se dát do práce.
Ještě kousek.
Dost. To je moc.
Doprava. Dobrý...
Dost.
Tak. Perfektní.
A koš dejte tamhle.
Zůstaň.
Co s těmi šašky uděláme? Nouzový záchranný výbor? Leda houby.
Domnívám se, že Varian Fry s tím nemá nic společného.
- Mary Jayne Goldová je jedna věc... - Mary Jayne Goldová je k smíchu.
No, i směšní Američané, kteří dělají problémy francouzské policii,
dělají problémy mně.
Sakra.
V tom útěku z vězení musel jet ještě někdo.
- Kde je Reese? - V kanceláři Nouzového výboru.
Tak mi musíte pomoct vy, Binghame.
Najděte mi nějakého cizince, na kterého to hodíme, až se mě Frot zeptá.
- Já? - Prostě to udělejte.
Najděte v papírech někoho, kdo nás v posledním roce žádal o vízum...
Někoho, koho najdeme. A kdo není Američan.
- To nemyslíte... - To je vše.
Mám odvést toho psa?
Ne.
Dobrý den.
- Fryi. - Klid, Reesi. Jdu za Lenou.
- Kde jsou všichni? - Rozkřiklo se, že...
- Pojďme ven. - Jo.
Kolik lidí jsi sehnala na Duboisovu loď?
Možná padesát?
Prý může vzít až 300, ale vyplouvá zítra ráno.
Cože? Říkals za dva týdny.
Přístav otvírají náhodně, takže musíme využít příležitost.
Ozval se Bingham?
Už přišlo vízum pro Bretonovy.
Vyřídil ho i Mehringovi a Hanně Arendtové.
Ale musí pomalu, aby ho nechytli.
Výborně. A ten dopis z čínského konzulátu?
Bill na tom dělá. Uvidíme, co řekne.
Mezitím zajdi na pláže, do barů, do malých hotelů,
sežeň, koho můžeš,
a přiveď je do vily, zvládneš to?
Ano.
A ať přijde i Bingham.
Není možné, abychom tu loď nenaplnili do posledního místa.
Jak to jde, Bille?
Co to je?
Došel mi kupovaný inkoust, tak si míchám vlastní.
Ta čínská kaligrafie, to je jiná liga.
Víš, co se tam píše?
Ne. Vím jen, že je to vízum do Čínské republiky.
Kolik jich máme?
Teď ti jich můžu dát asi 30.
A dalších šest se připravuje.
Skvěle. Děkuju.
- Rádo se stalo. - Jen tak dál, Bille.
Každý vlak z Marseille do Dijonu jezdí přes ten most. Stačí odpálit pilíře.
Jestli začnou deportovat vězně, musí je poslat přes Dijon.
- Pokud to neznemožníme. - Jo.
Posloucháš mě vůbec?
- Soustřeď se, kámo. - Já se plně soustředím.
- Jsi zabouchnutej. - Nejsem. Jsem v klidu.
Jen proto, že se vrátil Lisin manžel...
Kdepak. Mary Jayne není jako my.
Proč? Protože je Američanka?
Možná.
Podívej se, jak riskuje.
Alberte, my dva bojujeme o přežití.
Mary Jayne může kdykoliv odjet.
Do prdele, policejní eskorta. Pojď.
- Co asi vezou? - Tohle jsou velký nákladní auta.
Proč by zakrývali náklad plachtami?
Vězni. Začali deportovat vězně.
„Egypťané trnuli z Izraelitů hrůzou,
a proto je začali nelítostně zotročovat.
Ztrpčovali jim život těžkou prací,
tvrdou dřinou s maltou a cihlami,
ale i všelijakými pracemi na poli.“
André? Jste tu?
Předčítám našim novým přátelům Exodus.
Přišlo vám americké vízum.
Vám, Jacqueline i Aube.
Zítra vás posadíme na loď na Martinik.
Výborná zpráva!
Odtamtud můžete jet do New Yorku.
A co já?
Vás USA nikdy nepřijmou, Victore.
Vaše hrdá revolucionářská pověst vás předchází, to přece víte.
Ale s čínským vízem se dostanete na Martinik.
Počkat. Číňani vydali Sergeovi vízum?
Bill Freier vyrobil 30 kopií.
Použijeme je pro ostatní, včetně Victora Braunera.
Co se na tom čínském vízu píše?
Popravdě nevím, čínsky neumím.
A spoléhám na to, že ani francouzští úředníci ne.
Já čínsky umím.
Tohle není vízum.
Stojí tu: „Držitel této listiny
nesmí být a nikdy nebude vpuštěn
do Čínské republiky.“
Ty jsi mi ale romantik.
Nejsem.
Mám hrozné zprávy.
Z Marseille začali deportovat vězně.
- Do Německa? - Minimálně do Dijonu.
A co ty?
- Jak to myslíš? - Co když tě deportují?
Já nejsem vězeň. Nejdřív mě musí chytit.
Před chvílí se v jídelně našlo nahrávací zařízení.
Takže někdo slyšel, jak plánujeme vloupání do Camp des Milles.
Alberte.
- Loď na Martinik vyplouvá za 18 hodin. - Zítra ráno?
Ano. Lena už shromažďuje co nejvíc pasažérů, takže potřebuju pomoc.
Zkusíte se Sergem ještě jednou oběhat úřady?
Zase?
Odmítli ho. Brazilskému konzulátu řekl, že je komunista.
Tak jsme zkusili Belgické Kongo. Tam řekl, že je anarchista.
A Kubáncům zase řekl, že je zarytý revolucionář.
Prosím. Za pár hodin všude zavírají.
Začneme Mexikem. Ten konzul si nás oblíbil.
- Tebe. - Uděláme to.
- Děkuju. - Tak jdeme.
Vítejte ve vile Air-Bel.
Ahoj.
- Vítám vás. - Vítejte.
Co to je?
Každý cizinec, který nás v uplynulém roce
požádal o americké vízum.
Kdokoli z nich mohl mademoiselle Goldové pomoct.
Jsou to nevinní lidé.
To je věc názoru.
Zdravím.
Jsem rád, že jste dorazili. Kdyby něco, stačí říct.
Binghame.
- Přišel jsem hned, jak Lena volala. - Víza pro Bretonovy?
Ale co tu dělají všichni ti lidé?
Dubois může vzít 300 lidí.
Kde vezmete na tolik jízdenek?
Peggy Guggenheimová darovala peníze. Ale to je ta nejmenší starost.
Odposlouchávali nás.
Už tu ty lidi nemůžu nechat.
Vždycky to bylo riziko, ale teď začínají lidi zatýkat.
Místní vězení jsou skoro plná.
- Kdo ví, kam by je odvezli? - Deportovali do Německa?
Kdyby proběhla další razie, tihle lidi jsou ztraceni. Poslyšte.
Francouzské razítko nebude potřeba, kapitán je můj přítel.
Ale každý pasažér potřebuje nějaké vstupní vízum.
A mně dochází čas. Byli jsme všude.
Binghame, prosím. Potřebujeme pomoc.
Máte seznam jmen?
Tohle jsou všichni, kdo zítra můžou odjet.
A promluvím s Albertem Hirschmanem. Je čas ho odsud dostat.
Hirschman? Albert Otto?
Tomu už vízum přišlo.
- Jen si ho nevyzvedl. - Promluvím s ním.
Totéž Chagallovi. Jejich vízum tam leží už měsíce. Proč ho nepoužijí?
Snažím se je přemluvit, ale neodjedou.
- Serge ne, je komunista. - Já vím.
A Victor Brauner nemá šanci. USA zatím Rumuny nepřijímají.
Uvidím, co ti ostatní.
Sraz zítra ráno u lodě?
- Tak jo. - Dobře.
Děkuju.
Kde je Bingham?
Na obědě.
- Už je jako místní. - Prosím?
Francouzi berou oběd jako dovolenou. To mi tu nechal?
Vlastně ano.
Nevypadá moc hrozivě.
VÍZUM
- Jak by měl vypadat? - Říkal jsem cizinec. Není ani Žid.
- Je socialista. - To poznáte z fotky?
Slečna Goldová mu pomohla z vězení.
Jak to víte?
- Volala jsem tam. - A oni vám to řekli?
Pomáhá, když mluvíte francouzsky.
Byl strůjce útěku uvnitř vězení.
Tak jak toho Hanse Fittka najdu?
Samozřejmě spolu s ostatními.
Ve vile Air-Bel.
Čekám, až mi řekneš, co chceš.
Liso.
Chci se přidat k Paulovi.
Paulovi?
Ano.
Měla bys ho líp poznat. Chce změnit svět.
Večer jdu na jeho schůzku.
Pojď se mnou.
Nebo pojeďme do Ameriky.
S ostatními.
Začneme znovu.
O víza jsme žádali už před rokem.
Třeba nás Varian dostane na loď.
Liso...
Proč ne?
Teď nemůžeme jet do Ameriky.
Amerika. Nemůžu se dočkat. Co je víc surrealistické
než rumunský malíř na koni v Texasu jako kovboj?
Victore, až budeme uvnitř...
zkuste prosím být zticha, ano?
Ve vlastním zájmu.
Maloburžoazii, která vydává víza, nezáleží na civilizaci.
- Žádnou politiku. - Politika je můj život.
Maloburžoazie, která vydává víza, to ale nemusí vědět, že ne?
Chcete zpátky do náckovského lágru?
Alberte!
Nejde o podvolení. Jde o přežití.
On to chápe.
- Koho zajímá, jestli přežiju? - Mě.
Ano, nás.
Nás.
Děkuji.
Víš co?
Mohla by sis ho vzít.
Victora?
Jestli to teď nevyjde.
Vážně.
Vždycky říkáš, že jsi ochotná využít všechny možnosti.
No,
americké vízum?
To je snad nejvíc,
co může neprovdaná Američanka uprchlíkovi nabídnout.
Pan velvyslanec vás očekává.
Je pravda, že jsem skvělý manžel.
Señore Bosquesi.
Señorito Goldová.
Chceme požádat o přehodnocení situace našeho přítele Victora Serge.
Zabývá se lidskými právy.
Ne každý konzulát je natolik politicky citlivý,
aby to vnímal jako výhodu,
ale věříme, že vaše revolucionářská mysl uvidí jeho obrovskou hodnotu.
Pronásledování, zatčení, hladovění,
exil, internační tábor, jeho první žena z toho zešílela.
- Vy jste jeho druhá žena? - Ne.
Jste naše poslední naděje.
- Dobře, zařídím to. - Děkuji.
A ano, señore Sergi.
- Ať žije revoluce! - Ať žije revoluce!
- Jaký byl oběd? - Pane.
V novinách je článek o spisovateli jménem Golo Mann.
- Je vám povědomý? - Ne.
Jen další židovský spisovatel na nacistickém seznamu.
Jde o tohle.
Píšou tam, že s odjezdem mu pomohli diplomaté v Marseille.
Jak to funguje?
Jestli jste si hrál na samaritána kvůli zatracenýmu intelektuálovi,
nemohl jste si aspoň vybrat nějakého, který bude držet jazyk za zuby?
Reese říkal, že ve výboru je nějaká ženská,
která jede v těch Fryových čachrech
a pořád si s váma telefonuje.
- To bych neřekl. - Ne?
- Ne. - Sleduju vás, Binghame.
Vzpamatujte se.
Jsi na sebe pyšný?
Možná až všichni poplují na Martinik.
Já na tebe pyšný jsem.
Ahoj.
- Můžeš na chvilku? - Jistě.
Hned jsem tu.
Myslím, že začali deportovat vězně.
Po odlehlých cestách jezdí kolony náklaďáků.
Panebože.
A mluvil jsem s Paulem.
Chci se připravit na násilný odboj.
Nebo můžeš z Evropy odjet.
Proč to vůbec říkáš?
Bingham říkal, že na americkém konzulátu na tebe čeká vízum s tvým jménem.
- Zařídila mi ho sestra. - Měl bys zítra odjet tou lodí.
Než tě taky deportují zpátky do rajchu.
Nevím, jak dlouho bude přístav otevřený. Teď může být poslední šance, víš?
Nikam nejedu.
Teď ne.
Proboha.
Jak se vede?
Ví Mary Jayne o tvém vízu?
Co to děláš, Sebastiane?
Mám pokaženou kameru.
A stejně nemám film, tak si ho natáčím v hlavě.
To je báječný nápad.
Poslouchejte všichni!
Sebastian natáčí film
o naší poslední noci v ráji.
Jo!
Paul už rekrutoval přes 20 lidí.
Jeďte za nimi.
Počkat, zastavte!
Dagoberte!
Panebože.
Jak jsi mě našel?
Ty jeden.
Ty jsi šikulka.
Ty jsi ale chytrý.
Kdo ví, co to je?
Začátek Beethovenovy páté symfonie?
Co ještě?
Dobře poslouchejte.
Umí někdo morseovku?
Krátká, krátká, krátká, dlouhá.
To je písmeno V.
V jako vítězství.
Tuhle melodii budeme používat jako signál
ke komunikaci přes veřejné rádiové kanály.
Poslouchejte, až zazní tyhle úvodní takty.
Básně a hudba, které budu následovat po Beethovenově páté,
budou tajné zprávy.
Ať žije odboj!
- Ať žije odboj! - Ať žije odboj!
Kdo jste?
Vždyť je noc.
Co chcete?
Mami,
co se děje?
Kdo je to?
- Běž spát, mami. - Kdo je to?
Běž!
Dobrou noc, madam.
Tohle nemohlo počkat.
Ukázalo se, že skutečnými strůjci útěku z Camp des Milles
byli socialista Hans Fittko a správce hotelu Splendide.
- Kdo? - Ten Afričan z recepce.
Vede celé odbojové hnutí, co se schází v kostele ve městě.
- Určitě? - Sám jsem je viděl.
Ale samozřejmě to prověřte sám.
Jo.
Přesně to udělám.
Není zač.
Děkuju za všechno.
- Kde jsou všichni? - Čekají u pokladny.
No...
Dvě stovky víz pro vstup do USA. Orazítkované na americkém konzulátu.
Podepsané perem Grahama Pattersona.
Pohyb! Dělejte!
- Pohněte si! - Jedeme!
Pane Fryi.
Rozdáš je, prosím? Díky.
Tady máte.
Ať žije Mexiko!
Pojď sem.
- Jdi dozadu. - Co?
Jdi dozadu! Rychle!
Pan Paul...
Kandjo?
K vašim službám.
Stůjte!
Na kolena!
Jste zatčen!
Vztyk.
Dobrý.
Jdeme.
Tak pohyb!
Jdeme.
Letoretová!
Pan Nugent už je tu. Čeká v zasedací místnosti.
- Někdo mi seděl u stolu. - Někdo?
Bingham vydával víza bez mého souhlasu.
Musel to být on. Sakra!
- Odplouvají dnes lodě? - Vláda dnes ráno otevřela přístav.
Takže všichni s americkým vízem mají nejspíš padělek.
Kruci!
Musím upozornit přístav a policii. Měl bych zavolat Frotovi.
Ale čeká na vás Doug Nugent.
Máte pravdu.
Zavolejte tam vy. Na policii, do přístavu, všem.
Všichni, kdo dnes odjíždějí s americkým vízem, mají padělek!
Copak to tu máme? Děrné štítky.
Právě držíte v ruce data z loňského amerického sčítání lidu,
ale umíme štítky přizpůsobit klientovým potřebám.
Data...
Věk, rasa, příjem, rodinný stav.
ACM poskytuje technologii.
Neříkáme lidem, jak ji používat.
Data slouží k rozdělení lidí do skupin.
Ke sledování migrace, předvídání chování.
Binghame.
Pattersone. Pane Nugente.
- Omluvte mě. - Jistě.
Máte padáka.
Cože?
Na co čekáte? Sbalte si věci.
A Binghame?
Zavřete dveře.
Už jste něco prodal Francouzům?
Francouzům, Švédům,
ale skutečně nevyužitý trh, tedy podle nás, jsou Němci.
Pochopte. Americká kultura je silnější zbraň než jakákoli bomba.
I naši nepřátelé chtějí jezdit do kina ve Fordu,
pít kolu a sledovat, jak Scarlett O'Hara zachrání Jih.
Jsme tady ve světě a prodáváme výrobky ACM,
ale ve skutečnosti jim prodáváme Ameriku.
Takže stačí ty britské vojáky dostat ve správný čas na správné místo.
Ty rozptýlíš stráže, já proklouznu dovnitř a najdu je.
Pak se sejdeme tady u toho plotu.
Co se děje?
V tom táboře je i muž jménem Hans...
V tom táboře je i muž jménem Hans Fittko.
Můj manžel.
Myslela jsem, že je mrtvý.
Ano?
Samozřejmě. Už jdu.
Mademoiselle.
Gruppenführere.
Německá říše oceňuje vaši věrnou službu.
Dobrá práce.
Ráda pomůžu.
Ráno jsme se zbavili mnoha...
zdegenerovaných jedinců.
To je fuk.
Dvě stě padesát sedm lidí!
To je...
To je senzace.
Není to špatný.
Ne. Je to skvělý!
A zítra?
V Evropě je...
Kolik? Devět milionů Židů?
Nehledě na ostatní, co musí utéct.
Dvě stě padesát sedm, jo.
Ale co ti ostatní?
Myslíš jako ty?
Ne, Alberte. Měl jsi odjet taky.
Mám tě tu nechat?
Tak to nemyslím.
No?
Copak?
Můžeš...
Můžeš jet se mnou do Ameriky.
Můžu si tě vzít.
Vzít si mě?
Victor Serge už je na cestě do Mexika.
Bellmer si vzal panenky a zmizel.
Myslím, že Brauner říkal,
že půjde do hor a stane se pastýřem, takže...
- Jo. - Jo.
Brauner jako pastýř ovcí...
Umíš si to představit?
Jsem neprovdaná Američanka, jak jsi sám kulantně řekl.
A ty jsi Žid, který musí vypadnout z Evropy.
Pomysli, jak těmhle lidem můžeme pomoct ze Spojených států.
Tady nám už docházejí prostředky.
Ve Státech bychom měli přístup k financím a politický vliv.
Udělejme to.
Uteč se mnou.
Ty mě nechceš.
Já...
Ne. Samozřejmě, že chci.
Mary Jayne, když se na tebe dívám,
vidím budoucnost.
Ale když zavřu oči, vidím minulost.
Věci, co se mi honí hlavou...
jsou pochmurné.
Někdy sám sebe děsím.
Prostě...
Ale mě neděsíš.
Dobře.
Udělejme to.
Pojeďme do Ameriky.
Alberte!
Pomalu! Co se děje?
Sedni si.
Paula zatkla policie.
Kam ho odvezli?
Ještě nevím,
ale musíme se k němu dostat, než přijdou pro nás ostatní.
NA MOTIVY ROMÁNU THE FLIGHT PORTFOLIO
SERIÁL JE SMYŠLENÝ, JE VŠAK INSPIROVANÝ SKUTEČNÝMI OSOBAMI A UDÁLOSTMI.