Jeg har lige hørt, at drengene er tilbage i Camp des Milles.
- Er de okay? - De er i live.
- Det er en lettelse. - Hvis de taler, vil de tale om dig.
- Nej, det ville de da ikke. - Hvis du er heldig.
Hvis Vichy opdager, at du er indblandet, kan vi ikke beskytte dig.
Vil vil benægte ethvert kendskab til dine handlinger.
- Jeg bor hos Thomas. - Villa Air-Bel er et stort hus.
Hvordan skulle han vide, hvad hans lejere laver?
Thomas.
Thomas!
Det er ikke op til mig.
Vi følger vores ordrer.
- Hvem er du? - Stiller du nu mig spørgsmål?
Hvem er du? Hvor går du hen efter møderne?
Hvad med dig? Er Lovegrove dit rigtige navn?
Lad nu være.
Nej! I to kan lade, som om I ikke ved noget om mig,
men jeg er en åben bog! Det er mig, der ikke ved noget om jer!
Krigen er større end nogen af os, Mary Jayne.
Nazisterne udsletter Manchester. Vi skal have de mænd ud før jul.
Det skal du sørge for.
- Helt alene? - Margaux.
Jeg tager med hende.
- Lad hende gøre det alene. - Fordi jeg kan undværes?
- Fordi det er din skyld, de er der. - Hvorfor skulle jeg det?
For ellers trækker vi vores støtte til Redningskomitéen.
Godmorgen.
- Hvad er der galt med mig? - Absolut ingenting.
Jeg sover for godt.
Det er godt.
Alle i villaen venter bare på at komme ud.
Hver dag spørger de mig hvornår.
Ved dine nysgerrige bofæller, hvad vi laver?
- Betyder det noget? - Det ville det for nogle.
Men dem er vi ligeglade med, er vi ikke?
- Vi er ligeglade. - Helt ligeglade.
Hannah Arendt er altid oppe ved daggry.
Vi sad begge to i interneringslejren i Gurs,
da tyskerne invaderede Paris.
Det var rent kaos.
De franske vagter forlod deres poster og lod portene stå vidt åbne.
Men jeg kunne ikke gå derfra.
Jeg var... lammet af frygt.
Hannah...
Hannah gik bare sin vej, som om det var det nemmeste i verden.
Hun gav mig mod til at flygte.
Bare jeg kunne gengælde det og få hende ud herfra.
Godmorgen.
Undskyld, frk. Arendt.
Nej, det er bare Deres...
...sprog.
- Undskyld. Mit engelsk... - Faktisk...
Jeg lærte lidt tysk i Berlin.
Hvad laver De?
Oversætter min ven Walter Benjamins værker til engelsk.
Det er en god måde at lære engelsk på.
Amerika står i gæld til Dem.
Så bed Amerika om venligst at give mig et visum.
Desværre kan jeg ikke hjælpe Dem med det.
Fordi jeg ikke står på Deres liste?
- Varian. - Jeg har travlt.
Vi burde fejre jul her. Muntre folk lidt op.
Hvad synes du? Vi kunne dekorere træet.
- Fejrer jøder jul? - Vi er i Europa. Alle fejrer jul.
Varian! Sig noget til mig.
Nej.
Så siger vi det.
Hvad med lidt stilhed?
- Okay. - Det er i orden.
Stilhed er rart.
- Godmorgen. - Godmorgen.
Jeg må tale med dig.
- Jeg var på vej ud. - Også dig, faktisk.
Sid ned.
Jeg er nødt til at hjælpe de britiske krigsfanger ud af fangelejren.
- Selvfølgelig er du det. - Lad nu være.
Selv hvis du kunne, hvordan ved du så, de er derinde?
Jeg ved ingenting, men jeg stoler på min kilde.
- En britisk efterretningsofficer? - Specialstyrkerne. Hun kalder sig Margaux.
- Lovegrove? - Arbejder for hende.
Jeg vidste det.
- Jeg vil gerne møde hende. - Hjælp mig, så arrangerer jeg det.
Vil du ikke nok? Jeg kan ikke gøre det alene.
Vi skal først vide, hvordan vi kommer ud.
- Bellmer var indsat. - Kunstneren?
- Han bor i villaen. - Ja, jeg kunne tale med ham.
Vil du ikke nok?
Jeg må se nærmere på fængselsgården.
Godmorgen.
Godmorgen. Vi arbejder så hurtigt, vi kan.
- Godmorgen. - Morgen.
- Jeg har tænkt. - Varian...
Vores interview burde dække alle indrejsemuligheder.
Måske kan nogle af dem for eksempel komme ind i USA som studerende.
Godmorgen. Skal De til interview?
Jeg er Dillon Reese, hr. Fry. Jeg er fra det amerikanske konsulat.
- Hvad? - Jeg prøvede at sige det.
- Jeg er Deres afløser. - Min afløser?
De er blevet fyret, men det ved De jo.
- Vær nu ikke latterlig! - Jeg skulle give Dem dette.
- 24 timer til at forlade landet? - Brevet forklarer det tydeligt.
Deres franske visum blev opsagt samtidig med Deres ansættelse.
Bare rolig. Jeg skal nok holde stedet kørende som et schweizerur.
- Har du ringet til Bingham? - Han vidste intet.
- Du må ikke lade det ske. - Jeg vil kæmpe imod det, indtil...
Køl nu ned.
Hvad sagde De?
Vi er voksne mennesker, hr. Fry. Det skal nok gå.
Sig ikke noget til nogen.
Jeg kommer tilbage.
Hav en god dag.
Jeg beklager.
Jeg kommer tilbage.
Jeg beklager meget.
Jeg skal tale med ham. Nu!
Men...
- Næste onsdag? - Næste onsdag? Nej, det er alt for sent.
Det var en skam.
Patterson?
Patterson!
- Det kan De ikke gøre. - Hr. Fry, De tilskriver mig for stor magt.
Jeg er bare en bureaukrat, der følger mine ordrer.
Hvad sagde De til dem?
- Om Dem? - Ja!
Kun sandheden.
Hr. Bellmer?
Må jeg stille Dem et...
...et usædvanligt spørgsmål?
Kan De huske noget om det indre af Camp des Milles?
Jeg husker alt om Camp des Milles.
Jeg vil aldrig glemme en tomme af det sted, så længe jeg lever.
Følelsen af andre mennesker presset ind imod mig dag og nat.
Deres varme, fugtige kroppe.
Stanken af menneskeheden.
Kunne De eventuelt bygge en model af det indre af lejren,
og også det ydre af lejren?
Hvorfor?
Jeg vil hjælpe andre mænd til at flygte.
Naturligvis.
I kan altid mødes her. Her kan I være i sikkerhed.
Tak.
Mine herrer.
Vi spiller på den lange bane.
Når først vi har jaget tyskerne ud af Frankrig,
jager vi franskmændene ud af Afrika!
Hvorfor er der så en hvid mand blandt os?
Jeg er jøde.
Du er stadig hvid.
Albert har lige så meget på spil som os andre.
Mine herrer.
Vi har brug for allierede.
Og for våben. Træning. Efterretninger.
Hvor får vi dem fra?
I begyndelsen fra briterne.
Briterne? De er verdens største kolonimagt!
Men lige nu deler de vores mål.
Hvis vi befrier deres krigsfanger, vil det styrke vores samarbejde.
Hvem er med mig?
Her. Det er en liste med alle de indsatte.
Dem, I leder efter, står på den.
Jeg kan fortælle dem, at I kommer.
Men I skal være klar til at handle hurtigt.
Vi bevogter lejrens yderside.
Vi skyder for at dræbe. Det er vores job.
Vi kan kun vente med at skyde i...
...måske højst 60 sekunder?
Hvis de franske vagter tror, vi lader fanger flygte,
tro mig, så vil de også skyde os.
Jeg har gode nyheder og nogle bedre nyheder.
- Hvor skal jeg begynde? - Jeg savner amerikanere. Lad mig høre.
Den gode nyhed er, at vi har haft gode samtaler med vores europæiske kunder.
Skål for det.
ACM's målsætning er helt enkel, uanset hvordan den fordømte krig ender.
Amerikansk erhvervsliv skal blomstre i regionen.
Hvordan kan vi ellers fremme demokratiet?
- Vi må kunne arbejde med begge sider. - Det stemmer.
Hvis Roosevelt erklærer krig, opgiver han vores plads ved bordet.
Jeg kunne ikke være mere enig.
Og det bringer mig til de endnu bedre nyheder.
ACM vil gerne officielt tilbyde Dem et job.
Mig?
Sig til, hvis jeg går for vidt, men vi har brug for en mand i Europa,
og der er ingen bedre end Dem.
Hvis og når De er klar til at skifte til den private sektor.
Det forholder sig faktisk sådan,
at jeg har ret til at gå på pension, når jeg fylder 50 her i foråret.
Varian.
Hvorfor er du så vred?
Hvilke af mine forbrydelser er værst? At jeg slås mod fascismen?
At jeg skjuler revolutionære?
- At jeg elsker mænd? - Stop.
Hvis jeg skal leve et liv, hvor alt, der er værd at kæmpe for, er ulovligt,
så bare kald mig en forbryder.
- Det vil jeg ikke undskylde for. - Du løj om, hvem du arbejder for.
Jeg tav om det. Af gode grunde.
Og dermed har du bragt hele min operation i fare.
Før eller senere opdager franskmændene, at jeg arbejder i en britisk spionrede!
Når amerikanerne opdager det, vil alle være efter mig.
Jeg burde forlade dette hus og tage dem alle med mig.
Men hvor skal vi tage hen, Thomas? Vi har ikke andre steder!
Hvorfor arbejder du for briterne?
Fordi de er de eneste, der kæmper mod nazisterne.
Churchill er en ven af jøderne.
Winston Churchill er en glødende antisemit bag lukkede døre.
Pyt med, hvad han gør bag lukkede døre.
Pyt med, hvad nogen gør bag lukkede døre.
Churchill har lovet at give os et hjemland.
Og vi har brug for det.
Hannah.
Jeg kan ikke hjælpe.
Jeg har mistet mit job og er blevet smidt ud af Frankrig.
Men De har stadig rettigheder.
- Amerikanske rettigheder! - Jeg er i Frankrig.
Vi er alle i Frankrig, hr. Fry.
Ja.
Som amerikaner kan De være her som turist. Det kan jeg ikke.
Jeg er den mest tyske person, De kender.
Jeg savner alt ved mit hjemland.
Sproget, poesien, selv vejret.
Men jeg er ikke længere tysk statsborger.
Ingen rettigheder.
De må have stor hjemve.
Hjemve?
Hjemløs, hr. Fry.
Jeg er statsløs.
Den eneste vej ind er her.
Pigtråden her er tynd nok til, at man kan skære den over.
Da jeg var der, prøvede nogle fyre at grave en tunnel.
Vi skal have briterne til det rette sted på det rette tidspunkt.
- De må have repareret det. - Måske, måske ikke.
Touré har en uniform til mig.
Hvis du distraherer vagterne, kan jeg snige mig ind.
Så mødes vi her ved pigtråden.
Og hvis du ikke kan komme ud?
Det sker ikke.
- Touré har givet fangerne besked. - Godt.
Kender De Hans Fittko?
Hvad?
Kender De én, der hedder Hans Fittko?
Det er listen over indsatte i Camp des Milles.
Men han er død.
Hvad sker der?
Der er en mand ved navn Hans Fittko i Des Milles.
Din bror?
Min mand.
Hvad? Er du gift?
Det kan ikke passe.
Men hvad hvis det gør? Hvis det passer, må vi få ham ud.
Lad mig gøre det for dig. Det skylder jeg dig.
- Ja. - Ja.
Mary Jayne, gør det ikke.
Det angår ikke dig.
Sæt mig af ved porten. Jeg bruger Dagobert som afledning.
Din hund?
Jeg udfører min mission på min egen måde. Kan du køre?
- Mary Jayne. - Jeg troede, jeg var alene om det.
Vi skal vise Lisas mand noget velkendt, ellers stoler han ikke på os.
Du må have noget.
Der er én ting.
Min vielsesring.
Giv mig den.
Paul...
Jeg troede, han var død.
Krig er kompliceret.
Han er en god mand.
Bare hent ringen.
Vær nu sød.
Tak.
- Turistvisa? Nummer 134? - Ja.
Ja, tre måneder.
- Jeg skal have Deres adresse. Er det den? - Ja.
- Er det et hotel? - Nej, det er en privatbolig.
Så skal vi have ejerens underskrift. Øjeblik.
Undskyld, men...
Villa Air-Bel, 63 Avenue Jean Lombard?
Ja. Er det nødvendigt? Ejeren er Thomas Lovegrove.
Men der står her, at huset tilhører en fru Marguerite Nouget.
Okay.
- Madame Nouget? - Hr. Fry.
Jeg har noget her, som De skal skrive under på.
Hvis det stemmer, skal jeg bruge Deres underskrift her.
Hav en god dag.
Tak.
- Tror du, det går? - Vi er i Frankrig.
Tror du, en hvid vagt kan se forskel på to sorte mænd?
Held og lykke.
Vi ses på den anden side.
Det skal nok gå.
Det er fint.
Godaften.
Husker De mig? Jeg skal tale med min mand.
- Mon mari. - Nu? Nej. Ingen besøgende.
Er De sikker?
De forstår mig ikke. De må gå, frue.
Jeg forstår.
Åh nej!
- Min hund! - Hej!
- Hunden! - Nej!
Fang hunden!
Dagobert!
- Fang hunden! -Åh gud! Dagobert!
- Er du okay? - Ja.
- Gik det godt? - Ja.
Af sted.
Løb!
Denne vej.
- Kan I se lyset? - Ja.
Okay.
Hør her! Fortsæt den vej. Vi mødes ved bilen.
Vent! Hvor er Paul?
- Paul? - Paul.
- Hvor er Paul? - Jeg ved ikke...
Skub til!
Kom med.
Dagobert!
Dagobert! Nej! Jeg må hente ham.
- Mary Jayne, stop! - Bare gå. Jeg klarer mig.
Jeg klarer mig.
- Tag min bil. Du har nøglerne. - Jeg kan ikke efterlade dig.
Stop! Stop!
- Lort! - Vi må væk! Kom så!
Okay.
Smukt.
Fik De løst Deres visumproblem?
Ja.
Og mit?
Tro mig, hvis jeg kunne gøre noget, ville jeg gøre det.
Ville De?
De fleste tør ikke længere handle på egen hånd.
Jeg er ikke som de fleste.
Bevis det.
Mary Jayne.
Hej. Hvad skete der?
Alt gik perfekt. Men vi...
Vi mistede hunden.
- Hvad med krigsfangerne? - De er på vej hertil på cykel.
Hvor er Lisa?
Lisa.
Jeg...
Jeg ventede på dig.
Men du kom aldrig.
Lisa.
Du kom aldrig!
Lisa.
Mary Jayne.
Jeg...
Jeg ved, hvordan du har det.
Jeg har mistet...
...alle.
Jeg mistede mine forældre,
mine venner.
Jeg mistede min søster.
- Ursula? - Nej. Jeg...
Jeg har endnu en.
Eva.
Eva er den yngste.
Du ved...
Du kan ikke bryde sammen lige nu, fordi du...
Du var fantastisk i dag.
Det var en meget svær mission,
og du var så fast besluttet på at redde Lisas mand.
Og vi gjorde det.
Men du er nødt til at holde dig i bevægelse,
fordi...
Lisa.
Tanken om dig holdt mig i live derinde.
Jeg er også en forbryder.
Det ved jeg.
Hvorfor ejer Madame Nouget huset?
Hun arbejdede for mig i årevis i Paris.
Hun vidste, hvad jeg lavede.
Ved hun, hvad vi laver her?
Jeg smuglede jøder til Palæstina.
Og da nazisterne kom til Paris...
...hjalp hun mig med at flygte.
Jeg skylder hende alt.
En dag må jeg også rejse herfra.
Men jeg efterlader hende huset.
Det er en ny verden, Varian.
De gamle regler gælder ikke længere.
Men hvis reglerne ikke gælder...
...hvor skal vi så finde vores rettesnor?
I os selv.
I hinanden.
Godmorgen.
Jeg havde en fantastisk nat.
Det føles godt at sige det på tysk.
Det er ikke vores sprog, der har mistet forstanden.
Nej.
En dag vil Tyskland overvinde alt dette.
Måske en dag. Men vi lever nu.
Lige nu føler jeg mig meget levende.
ALBERT HIRSCHMAN
U HIRSCHMAN HOTEL DU MAR, LISSABON, PORTUGAL
Kære bror.
Jeg har endelig skaffet amerikanske visa til os begge.
Du kan hente dit på det amerikanske konsulat i Marseille.
Jeg ved, du ikke kan lide, når andre siger, hvad du skal gøre,
men vis respekt for vores forældre og hent visummet.
Kom til Lissabon, så vi kan rejse til Amerika sammen.
Vi har begge mistet så meget.
Jeg nægter at efterlade dig.
Din kærlige søster, Ursula.
Bingham.
- Tak, fordi De kom. - Jeg beklager det med Reese.
- Det er ydmygende, men jeg kan omgå ham. - Fik Patterson Dem ikke udvist?
- Så let giver jeg ikke op. - Godt.
De skal gøre mig en tjeneste.
Hun hedder Hannah Arendt. Hun skal med et skib til Caribien.
Kaptajnen er en ven.
- Hun skal have et visum. - Havnen er lukket.
Men når den åbner igen, er vi klar.
Jeg skal bruge mange visa. Det er et stort skib.
De skulle se de beskeder, der kommer fra Udenrigsministeriets ledelse.
"Jøderne lider, men deres races historie viser, at lidelse ikke dræber dem."
"Vi kan kun modtage ældre folk,
som ikke vil formere sig til skade for vores land."
De afviser flygtningeskibe i New York af frygt for tyske spioner.
Og i mellemtiden er der min chef, min far og mange andre...
Jeg er på din side, Varian, men jeg kan ikke ignorere mine ordrer.
Jo, du kan!
Skriv mig på som sponsor. Sig, at jeg tvang dig.
Jeg er ligeglad.
Gør, hvad du kan.
Jeg beder dig!
Jeg kan udstede tre om ugen, højst.
Tak.
Paul.
- Tak, fordi du befriede vores folk. -"Vores" folk? Er du britisk?
Briterne er på den rigtige side, så jeg slås sammen med dem.
Jeg hører, du har meget at sige om verden. Store planer.
Krigen vil give os en chance for at nytænke, hvem vi er,
og for at kæmpe os vej til friheden indefra og ud.
Europa vil blive befriet, og så vil kolonierne blive befriet.
Hvad har du i tankerne, Paul?
Hele nazisternes logistiske apparat er afhængig af jernbanen.
- Sydfrankrig er ikke besat af nazisterne. - Ikke endnu.
- Vi må skære pulsåren over nu. - Hvordan?
Målrettede angreb mod hovedlinjen, der forbinder Syden med Gestapo i Dijon.
Broer er ikke nemme at genopbygge.
Vi skal bruge sprængstoffer, og måske våben og efterretninger.
Kan du levere det?
Ja.
Se her! Den er til dig, lille frøken.
Tak, Hans.
Glædelig jul.
- Tak. - Selv tak.
Beklager, I ikke kom hjem til jul.
Tro mig, frk. Gold, det er en bedre jul, end vi kunne håbe på.
Glædelig jul.
- Glædelig jul. - Glædelig jul.
Glædelig jul.
Kommissær! Glædelig jul!
Hvad kan jeg gøre for Dem?
Den amerikanske kvinde brød ind i en fangelejr.
- Hvad? Hvem? - Mary Jayne Gold.
Hun kunne ikke bryde ind i en skål havregryn.
Ikke det?
Kender De ikke dette dyr?
Mademoiselle Gold arbejder for briterne.
For briterne?
Hun befriede tre britiske soldater og efterlod sin hund.
Det er en krigsforbrydelse.
- De kan da ikke give mig ansvaret. - Jo, jeg kan.
INSPIRERET AF JULIE ORRINGERS ROMAN
DENNE SERIE ER FIKTION INSPIRERET AF VIRKELIGE MENNESKER OG BEGIVENHEDER
Tekster af: Andreas Kjeldsen