Det ble nettopp bekreftet. De er i Camp des Milles.
Er de ok?
- De lever. - Det er en lettelse.
Forstår du at hvis de snakker, så nevner de deg.
- Nei, de nevner ikke meg. - Hvis du er heldig.
Hvis Vichy får høre at du er involvert, kan vi ikke beskytte deg.
Vi vil nekte for at vi vet noe om dine aktiviteter.
- Jeg bor med Thomas. - Villa Air-Bel er et stort hus.
Han vet ikke hva leietagerne gjør.
Thomas.
Thomas!
Det er ikke opp til meg. Alle følger ordre.
Hvem er du?
Stiller du spørsmål nå?
Hvem er du? Hvor drar du når du forlater møtene?
Hva med deg? Er Lovegrove et ekte navn?
Ikke gjør det.
Nei! Dere to kan late som om dere ikke vet noe om meg,
men jeg er en åpen bok! Det er jeg som ikke vet noe om dere!
Denne krigen er større enn noen av oss. Nazistene legger Manchester flatt.
Vi må få mennene ut før jul.
Det er din jobb.
- På egen hånd? - Margaux.
Jeg blir med henne.
- La henne gjøre det alene. - Fordi jeg er uunnværlig.
- Det er din feil at de er der. - Hvorfor skal jeg gjøre det?
Hvis du ikke gjør det, trekker vi vår økonomiske støtte til ERC.
God morgen.
Hva er galt med meg?
Absolutt ingenting.
Jeg sover for godt.
Det er bra.
Alle i villaen venter på å komme seg vekk.
Hver dag spør de når tid.
Har de andre funnet ut hva vi gjør?
- Spiller det noen rolle? - Det vil gjøre det for noen.
Vel, vi bryr oss ikke om dem, gjør vi vel?
- Vi blåser i dem. - Ja.
Hannah Arendt står alltid opp med solen.
Vi var i interneringsleiren i Gurs sammen
da tyskerne invaderte Paris.
Det var fullstendig kaos.
De franske vaktene forlot postene sine og lot portene stå åpne.
Jeg kunne ikke dra.
Jeg var paralysert av skrekk.
Hannah...
Hannah bare reiste seg og gikk ut, som om det var det enkleste i verden.
Hun ga meg mot til å dra.
Jeg vil så gjerne gjengjelde tjenesten og få henne ut herfra.
God morgen.
Beklager, Ms. Arendt.
Nei, det er bare...
...språket ditt.
Beklager. Engelsken min...
Jeg kan faktisk...
Jeg lærte litt tysk i Berlin.
Hva holder du på med?
Jeg oversetter Walter Benjamins tekst til engelsk.
Det er en god måte å lære engelsk på.
USA vil stå i gjeld til deg.
Be USA gi meg et visum.
Dessverre kan jeg ikke hjelpe deg med det.
Fordi jeg ikke står på listen din?
- Varian. - Jeg har det travelt.
Vi burde feire jul her. Heve stemningen litt.
Hva tror du?
- Vi kan pynte det treet. - Jeg trodde ikke jøder feiret.
Vi er i Europa. Alle feirer jul.
Varian? Snakk til meg.
Nei.
- Ok. - Jeg dropper det.
- Hva med litt ro? - Ok.
Forsiktig.
- Ja. - Ingen fare.
Stillhet er fint.
- God morgen. - God morgen.
Jeg må snakke med deg.
Jeg var på vei ut.
Du også, er du snill.
Slå deg ned.
Jeg må få de britiske krigsfangene ut av fengselet.
- Selvsagt. - Vær så snill.
Selv om det var mulig, hvordan vet du at de er der?
Jeg vet ingenting, men jeg stoler på kilden min.
- En britisk etterretningsoffiser? - Spesialoperasjonsleder.
Hun heter Margaux.
- Og Lovegrove? - Han jobber for henne.
Jeg visste det.
- Jeg vil treffe henne. - Hjelp meg, så introduserer jeg dere.
Vær så snill?
Jeg kan ikke gjøre dette alene.
Vi kan ikke bare dra dit uten en rømningsplan.
- Bellmer satt inne. - Kunstneren?
- Han er i villaen. - Det stemmer. Jeg kan snakke med ham.
Vær så snill.
Jeg må sjekke området rundt fengselet.
God morgen.
Vi er med dere så snart vi kan.
- God morgen. - God morgen.
- Jeg tenkte. - Varian...
Vi burde gjøre om intervjuprosessen.
Noen kan komme seg inn i USA som student, for eksempel.
God morgen. Er du her for et intervju?
Jeg er Dillon Reese. Jeg er fra det amerikanske konsulatet.
- Hva? - Jeg prøvde å si det.
- Jeg er din erstatter. - Min erstatter?
Du har fått sparken, men det vet du.
- Ikke vær latterlig! - Jeg skal gi deg dette.
- Tjuefire timer på å forlate landet? - Det er tydelig forklart i brevet.
Ditt franske arbeidsvisum er trukket tilbake.
Ikke bekymre deg. Jeg skal holde dette stedet i gang.
- Har du ringt Bingham? - Han visste ingenting.
- Du kan ikke la dette skje. - Nei, jeg skal slå tilbake...
Ro deg ned.
- Hva sa du til meg? - Vi er alle voksne her. Alt ordner seg.
Ikke fortell noen om dette.
Jeg kommer tilbake.
Ha en fin dag.
Beklager.
Jeg kommer tilbake.
Beklager.
Jeg må treffe ham.
- Men... - Nå!
- Neste onsdag. - Neste onsdag? Nei, det er altfor sent.
Så synd.
Patterson?
Patterson!
- Du kan ikke gjøre dette. - Du gir meg altfor mye tiltro.
Jeg er bare en byråkrat som følger ordre.
Hva sa du til dem?
- Om deg? - Ja!
Bare sannheten.
Mr. Bellmer?
Kan jeg stille deg
et uvanlig spørsmål?
Husker du noe fra innsiden av Camp des Milles?
Jeg husker alt om Camp des Milles.
Jeg kommer aldri til å glemme det stedet så lenge jeg lever.
Følelsen av andre mennesker presset mot meg dag og natt.
Deres varme, våte kropper.
Stanken av menneskeheten.
Tror du at du kan bygge en modell av innsiden
og utsiden av leiren?
Hvorfor det?
Jeg vil hjelpe andre med å rømme.
I så fall, selvsagt.
Dere kan møtes her når dere vil. Det er trygt her.
Takk.
Mine herrer.
Vi har en langsiktig plan.
Når vi har drevet tyskerne ut av Frankrike,
skal franskmennene ut av Afrika!
Hvorfor er en hvit mann med her?
Jeg er jøde.
Du er fortsatt hvit.
Albert har like mye på spill som alle andre her.
Mine herrer.
Vi trenger allierte.
Vi trenger også våpen.
Trening. Etterretning.
Fra hvor?
Først, fra britene.
Britene? De er verdens største kolonimakt!
Men akkurat nå deler vi målsetting.
Hvis vi frigjør deres krigsfanger, sementerer vi samarbeidet fremover.
Hvem er med?
Her er listen over nåværende innsatte.
Mennene du ser etter står her.
Jeg gir beskjed så de vet at dere kommer. Men dere må være raske.
Vi beskytter området.
Vi skyter for å drepe. Det er jobben.
Vi kan bare holde ilden i...
...maks 60 sekunder, kanskje.
Hvis de franske vaktene tror at vi lar fanger rømme,
tro du meg,
da skyter de oss.
Jeg har noen gode og noen bedre nyheter.
- Hvor skal jeg begynne? - Jeg savner amerikanere. Fortell.
Den gode nyheten er at vi har hatt
noen ivrige samtaler med våre europeiske kunder.
Skål for det.
Uansett hva denne krigen fører til, er målet vårt klart.
Vi vil se at amerikanske bedrifter blomstrer i regionen.
Hvordan ellers ha demokratisk innflytelse? Vi må jobbe med begge sider.
Det er korrekt.
Hvis Roosevelt erklærer krig, forspiller han mulighetene våre.
Jeg kunne ikke vært mer enig.
Det bringer meg til de bedre nyhetene.
ACM vil offisielt tilby deg en jobb.
Meg?
Si ifra om dette er upassende,
men vi trenger noen som kan være vår mann i Europa,
jeg kan ikke tenke meg noen bedre enn deg.
Hvis og når du er klar til å gå inn i privat sektor.
Vel, det har seg sånn
at jeg kan pensjonere meg fra UD når jeg fyller 50 i vår.
Varian.
Hvorfor er du så sint?
Hvilket av lovbruddene mine fornærmer deg mest? Bekjempe fascismen?
Skjule flyktninger?
- Elske menn? - Stopp.
Hvis alt vi kjemper for er ulovlig, og alt jeg vil gjøre er en forbrytelse,
så kall meg en forbryter.
- Jeg unnskylder meg ikke. - Du løy om hvem du jobber for.
Ved å ikke nevne det. Av en grunn.
Du truet min operasjon.
Snart oppdager franskmennene at jeg opererer ut fra et...
Et britisk spionereir!
Når amerikanerne finner det ut, får jeg det fra begge sider.
Jeg burde dra herfra
og ta alle med meg. Men hvor skal vi dra?
Det er ingen steder å dra!
Hvorfor jobber du for britene?
Fordi de er de eneste som kjemper mot nazistene.
Winston Churchill er jødenes venn.
Winston Churchill er en antisemitt bak lukkede dører.
Jeg bryr meg ikke om hva han eller noen gjør bak lukkede dører.
Churchill har lovet å gi oss et hjemland.
Og vi trenger et.
Hannah.
Jeg kan ikke hjelpe deg.
Jeg mistet jobben og ble kastet ut av Frankrike.
Men du har rettigheter.
Amerikanske rettigheter!
Men jeg er i Frankrike.
Vi er alle i Frankrike.
Ja.
Som amerikaner har du rett til å være her som turist. Det har ikke jeg.
Jeg er den mest tyske personen du kjenner.
Jeg savner hjemlandet mitt.
Språket,
poesien,
selv været.
Men jeg er ikke lenger tysk statsborger.
Ingen rettigheter.
- Du må ha fryktelig hjemlengsel. - Hjemlengsel?
Hjemløs, Mr. Fry.
Jeg er statsløs.
Den eneste inngangen er her.
Piggtråden her er svak noen steder, den er tynn nok til å bli kuttet.
Da jeg var der, prøvde noen å grave seg ut her.
Vi må få de britiske soldatene til rett sted til rett tid.
- Det er nok reparert. - Kanskje, kanskje ikke. Det er mulig.
Touré har en uniform til meg.
Du distraherer vaktene foran. Jeg finner mennene.
Så møtes vi her ved piggtråden.
Hva hvis du ikke kommer deg ut?
Det skjer ikke.
- Touré sa til dem at vi kommer i kveld. - Bra.
Kjenner du Hans Fittko?
Hva?
Kjenner du noen som heter Hans Fittko?
Dette er fangene i Camp des Milles.
Men han er død.
Hva skjer?
En Hans Fittko er i Des Milles med de britiske fangene.
Broren din?
Mannen min.
Hva? Er du gift?
Det kan ikke stemme.
Men hva om det stemmer? Da må vi få ham ut.
Vær så snill, la meg gjøre dette for deg. Jeg står i gjeld til deg.
- Ja. - Ja.
Mary Jayne, ikke gjør dette.
Dette bryr ikke deg.
Slipp meg av ved porten. Jeg bruker Dagobert som en distraksjon.
Hunden din?
Dette er mitt oppdrag, jeg driver det. Kan du kjøre bil?
- Mary Jayne. - Jeg trodde jeg sto alene.
Vi må vise Lisas mann noe så han stoler på oss.
Du må ha noe.
Én ting.
Gifteringen min.
Gi den til meg.
Paul...
Jeg trodde han var død.
Krig er komplisert.
Han er en god mann.
Bare hent ringen.
Vær så snill.
Takk, sir.
- Turistvisum? Nummer 134. - Ja.
Tre måneder.
Jeg trenger din lokale adresse. Er det den?
Ja.
- Er det et hotell? - Nei. En privatbolig.
Vi må ha utleierens signatur. Et øyeblikk.
Unnskyld meg...
Villa Air-Bel. 63 Avenue Jean Lombard?
Ja. Hvorfor er dette nødvendig? Utleieren er Thomas Lovegrove.
Men det står her at huset tilhører en viss madame Marguerite Nouget.
Greit.
Madame Nouget.
Monsieur Fry.
Jeg tror jeg har
noe du må signere.
Hvis dette er riktig,
trenger jeg din signatur her.
Ha en god dag.
Takk.
- Vil det fungere? - Vi er i Frankrike.
Tror du en hvit vakt ser forskjellen på to svarte menn?
Lykke til.
Vi ses på den andre siden.
Dette skal gå bra.
Sånn.
God aften.
Husker du meg? Jeg skal treffe mannen min.
- Mannen min. - Nå? Nei. Ingen besøkende.
- Vær så snill! Er du sikker? - Jeg tror du ikke du forstår. Du må dra.
Jeg forstår.
Å nei!
- Hunden min. - Hei!
- Hunden! - Nei!
Fang hunden!
Dagobert!
- Fang hunden! - Herregud! Dagobert!
- Er du ok? - Ja.
- Du? - Ja. Gikk det?
Gå.
Løp.
Denne veien.
- Ser du lyset? - Ja.
Ok.
Hør etter! Fortsett den veien. Vi møter dere ved bilen.
Vent! Hvor er Paul?
- Paul? - Paul.
Jeg vet ikke...
- Hvor er Paul? - Jeg vet ikke.
Press på!
Kom igjen.
Dagobert!
Herregud, Dagobert! Nei! Jeg må hente ham.
- Stopp! - Nei, det går bra! La meg være.
Det er ok. Jeg klarer meg.
- Ta bilen min. La meg være igjen! - Jeg kan ikke la deg være igjen.
Stopp!
- Faen! - Kom igjen! Løp!
Ok.
Vakre.
Løste du visumproblemet?
Ja.
Og mitt.
Tro meg, hvis jeg kunne gjøre noe, ville jeg gjort det.
Ville du?
De fleste våger ikke lenger å handle selvstendig.
Jeg er ikke som andre.
Bevis det.
Mary Jane.
Hei. Hva skjedde?
Alt gikk perfekt. Vi bare...
Vi mistet hunden.
Hva med krigsfangene?
De kommer på sykler.
Hvor er Lisa?
Jeg er ok.
Jeg...
Jeg ventet på deg.
Du dukket aldri opp!
Lisa.
Du dukket aldri opp!
Lisa.
Mary Jane.
Jeg...
Jeg vet hva du føler.
Jeg har mistet...
...alle sammen.
Jeg mistet foreldrene mine,
vennene mine.
Jeg mistet søsteren min.
- Ursula? - Nei. Jeg...
Jeg har en til.
Eva.
Eva er den yngste.
Du vet...
...du kan ikke bryte sammen nå, fordi du...
Du var fantastisk i dag.
Det var et vanskelig oppdrag, du var så bestemt på å redde Lisas mann.
Og vi klarte det.
Men du må
fortsett fremover.
Fordi...
Lisa.
Tanken på deg holdt meg i live der inne.
Jeg er også kriminell.
Jeg vet det.
Hvorfor eier madame Nouget dette huset?
Hun jobbet for meg i årevis i Paris.
Hun visste hva jeg gjorde.
Vet hun hva vi gjør her?
Jeg smuglet jøder til Palestina.
Da nazistene kom til Paris...
...hjalp hun meg å rømme.
Jeg skylder henne alt.
En dag må jeg dra herfra.
Men hun har da dette huset.
Det er en ny verden, Varian.
De gamle reglene gjelder ikke.
Men hvis reglene ikke gjelder, hvor finner vi kompasset vårt?
I oss selv.
I hverandre.
God morgen.
Jeg hadde tidenes beste kveld.
Føles bra, for å si det på tysk.
Det er ikke språket som har mistet forstanden.
Nei.
En dag vil Tyskland komme seg etter dette.
En dag, kanskje.
Men vi lever nå.
Akkurat nå føler jeg at jeg lever.
ALBERT HIRSCHMAN
U HIRSCHMAN-HOTEL DU MAR, LISBOA, PORTUGAL
Min kjære bror.
Jeg har endelig fått amerikansk visum til oss begge.
Du kan hente ditt på det amerikanske konsulatet i Marseille.
Jeg vet at du ikke liker å bli fortalt hva du skal gjøre,
men av respekt for foreldrene våre, vennligst hent visumet.
Kom og møt meg i Lisboa, så vi kan reise til USA sammen.
Vi har begge tapt så mye.
Jeg nekter å etterlate deg.
Glad i deg, Ursula.
Bingham.
- Takk for at du møter meg. - Jeg er lei for dette med Reese.
Det var ydmykende, men han er harmløs. Jeg jobber rundt ham.
- Prøvde ikke Patterson å kaste deg ut? - Jeg gir ikke opp så lett.
Bra.
Du må gjøre noe for meg.
Hun heter Hannah Arendt. Jeg har plass til henne på et skip til Karibia.
Kapteinen er en venn.
Hun trenger visum.
Havnen er stengt.
Den åpner igjen, og da er vi klare.
Jeg trenger mange flere visa. Det er en stor båt.
Du burde se memoene vi får fra toppene i departementet.
"Jøder lider, men det viser seg at lidelse ikke dreper mange av dem.
Hvis vi må ta imot noen,
så kun gamle som ikke får barn og som ikke gjør skade."
Båter med flyktninger må snu i New York fordi de frykter tyske spioner.
Sjefen min, faren min, så mange andre...
Jeg er på din side, men jeg kan ikke trosse direkte ordre.
Jo, det kan du!
Oppgi meg som sponsor. Si at jeg truet deg. Jeg blåser i det.
Gjør det du kan.
Vær så snill!
Jeg klarer tre i uka,
maksimalt.
Takk.
Paul.
- Takk for at du frigjorde våre menn. - Våre menn?
Du er britisk.
Britene står på den rette siden, jeg støtter dem.
Jeg hører at du har mye å si om verden. Store planer.
Krigen er en sjanse for å se oss selv i et nytt lys,
for å kjempe for frihet fra innsiden og ut.
Europa vil bli frigjort, så vil koloniene bli frigjort.
Hva har du i tankene?
Nazistenes logistikkapparat er avhengig av jernbanen.
Sør-Frankrike er ikke okkupert av nazistene.
Ikke ennå.
- Vi må kutte strupen nå. - Hvordan?
Målrettede angrep på hovedlinjene som forbinder sør med Gestapo i Dijon.
Broer er krevende å gjenreise.
Vi trenger sprengstoff, muligens våpen og etterretning.
Kan du gi oss det?
Ja.
Til deg, lille jente.
Takk, Hans.
- God jul. - God jul.
- Takk. - Ingen årsak.
Beklager at jeg ikke fikk dere hjem til jul.
Tro meg, Ms. Gold,
dette er en mye bedre jul enn vi forventet.
God jul.
- God jul. - God jul.
God jul.
Kommisær! God jul! Hva kan jeg gjøre for deg?
Den amerikanske kvinnen brøt seg inn i en fangeleir.
Hva? Hvem?
Mary Jayne Gold.
Hun kan ikke bryte seg inn i en bolle kornblanding.
Ikke?
Kjenner du ikke denne skapningen?
Mademoiselle Gold jobber for britene.
Britene?
Hun frigjorde tre britiske soldater og etterlot hunden.
Det er en krigsforbrytelse.
- Du holder ikke meg ansvarlig for det. - Jo.
INSPIRERT AV JULIE ORRINGERS ROMAN
DENNE SERIEN ER ET FIKSJONSARBEID INSPIRERT AV EKTE FOLK OG HENDELSER
Tekst: Anya Bratberg