Fíha. Pěknej baráček.
Mary Jayne.
Mary Jayne, vstávej.
Vyšlo to. Jsou tu.
Půjdeš se mnou?
Bude lepší, když mě neuvidí. To zvládneš.
Hodně štěstí.
Máme šest revolverů Lee-Enfield,
šest pušek ráže .303 a 300 nábojů do každé.
Různé granáty, plastické trhaviny a rozbušky.
Nevím, co s tím vším budeme dělat, ale...
- Čeká nás tvrdý boj, madam. - No, tak veselé Vánoce.
Šťastné a veselé. Za sedm týdnů, že?
- Tou dobou už budete doma. - Myslíte?
Kéž by mi Ježíšek přinesl letadlo, abychom odsud mohli zmizet.
- Jedno malé jsem měla. - Ale zrovna když ho potřebujete...
Je prodané. Kvůli penězům na tuhle operaci.
Takže pojedete vlakem do Banyuls-sur-Mer.
Tohle je ta bezpečná cesta přes Pyreneje.
Jakmile dojdete sem, jste ve Španělsku.
Tady máte nové pasy
a šaty na převlečení.
Budete za dělníky z vinohradu.
Tak jo, chlapi, jdeme.
- Díky. - A paní Goldová, děkujeme.
Díky.
Toto je Evropa.
Zatímco nacisté bez obtíží kráčí Evropou,
Američané kráčí k volbám.
Pokud bude potřetí znovuzvolen prezident Roosevelt,
slibuje, že země zůstane neutrální,
ale republikánský kandidát Willkie tvrdí,
že jeho protivník potají plánuje zatáhnout Spojené státy do války.
Komisaři.
Vítejte v Marseille, gruppenführere.
Město vám leží u nohou.
Výborně.
Ulice jsou čisté.
Žádné problémy ani protesty.
Odstranili jsme všechny narušitele pořádku.
Výborně.
Příjemný pobyt. Uvidíme se večer.
Dobré ráno.
Pardon. Neodolal jsem.
V sovětských vězeních jsem pil mnohem horší.
Walter Mehring musí pryč. Jinak z něj zešílím.
Celou noc mi zpíval celý svůj repertoár.
- Má vtipné texty. - Nacistický marš do zblbnutí.
Naštval je tak, že ho Goebbels chce zabít.
O důvod víc ho odsud dostat.
Na Broadway. Co nejdřív.
Chudák.
Určitě není lehké být jejich terč.
Všichni jsme jejich terč.
Nacisti se berou příliš vážně.
Myslíte?
Mehringa do kanceláře nevezmu. Zas by zpíval.
Zajdeš s ním k Pelikánovi?
Bill Freier tam bude čekat s Mehringovým pasem.
To nejde. Pánové...
Hezký den.
Šach.
Pánové.
Dobrý den.
- Vstala jsi brzy. - Chtěla jsem vidět východ.
To určitě.
Goebbels prolhanej není žádnej árijec...
Srandovní.
Jo. A já potřebuju pořádně nakopnout.
Přátelé, koukněte, co má v kalhotách...
Díky.
Jak to šlo?
Nakreslila jsem jim mapu. Snad se zorientují.
Jsou to vojáci. Dojdou do bezpečí.
Dobrá práce.
Díky.
Jestli se o tom Varian dozví, zabije mě.
- A pak tebe. - Nedozví se to.
- Ale věděl by, že děláme správnou věc. - Jsi si tím jistý?
Ovšem.
Dobré ráno.
Hned se vám budeme věnovat.
- Dobré ráno. - Ahoj.
Mám pro změnu dobrou zprávu.
Potřebuju kafe.
Pravé kafe, prosím.
Jakou dobrou zprávu?
Freier dokončil Mehringův pas. Stává se z něj profík.
No výborně. Domluvíš, aby se sešel s Albertem a Mehringem u Pelikána?
Ano.
Vezmeme pas a posadíme tě na vlak.
Zítra už budeš snídat ve Španělsku.
- Jdeme. - Pánové...
Nechte mě aspoň zaplatit.
Jen zaplatím.
- Děkuji. - Pojďte. Půjdete s námi.
Vždyť jdu.
Policie! Stůjte!
Policie!
Stůjte!
Policie! Ani hnout!
- Pane Fryi, jste zatčen. - Pojďte s námi.
Moment!
O co tady jde?
- O nic. - Tak funguje fašismus.
Zaznamenejte to.
Chytré.
Všichni do auta. Pohyb.
- Ženy a děti zůstanou tady. - Dělejte!
Nemůžete nás rozdělit!
To nic.
Běžte.
No tak, pohyb!
- A kde je ten pes? - Pes?
Váš pes.
Pojďte. Půjdete s námi.
Pohyb!
Dělej! Nezastavuj!
- Proč teď? - Zjevně chtějí tvrdě zakročit.
Ale proč zrovna teď?
- Variane. - Přijeli i do vily?
Prohledali celý dům.
To je absurdní.
Běžte.
Budeme pozorovat náznaky,
zda Rooseveltův Nový úděl prolomil republikánskou obranu...
Na sedm let starých opatřeních není nic nového!
- Kdy už ty volby skončí? - Dneska.
Co se děje?
- Máme schůzku s... - Dougem Nugentem.
Z firmy American Computing Machines. Chce se s námi seznámit.
Skvěle. Jestli republikáni zvítězí,
ACM je přesně ten typ americké firmy, co má v Evropě budoucnost.
Budoucí velvyslanec potřebuje správné přátele.
Dárek od ACM.
Elektrické psací stroje.
První svého druhu.
Mám dva s americkou klávesnicí a jeden s francouzskou.
Můžeme dodat i německé klávesnice,
pokud myslíte, že by to mohlo být... nutné.
Stačí tady vyměnit přehlásky.
A to divné B, co zní jako S.
Ještě pro vás mám jednu věc,
kterou možná oceníte dnes večer, až zveřejní výsledky voleb.
Tadá!
Můžete si sčítat hlasy sboru volitelů.
Co je sbor volitelů?
Vysvětlil bych vám to,
ale to byste nechápala, protože to nedává smysl.
Osli proti slonům.
A komu fandíme?
Slonům!
Oslům.
V naší zemi máme silnou tradici dvou funkčních období.
Věříme v nové začátky.
Uvidíme, jak to dopadne, ale už teď vám můžu říct,
že Willkie je favorit v těchto čtyřech státech.
Americkým podnikům se nelíbí Rooseveltův pokus
zavést ve Spojených státech diktaturu.
A poslední dárek.
Toto je místní produkt.
Ročník 1916? Ten musel stát majlant.
Otevřete ho, až Willkie vyhraje.
Věděl jste, že pracujete pro příštího velvyslance ve Francii?
To nevíme jistě. To nemůžu přijmout.
Můžete a přijmete.
ACM si chce hýčkat nové vrchní činitele v Evropě.
Mockrát děkuji.
- To je Walter Mehring. - Co se venku děje?
Je to řízená operace. Zatýkají lidi v celém městě.
Ten Walter Mehring.
HLEDANÝ WALTER MEHRING
Tyhle plakáty jsou všude.
Proboha.
Schováme ho do pokoje.
Zatýkání nevinných lidí v Marseille? To není dobré znamení.
Pojď.
Dobrý?
- Alberte, víš, že nejsem rád sám. - Nebudeš sám. Stavím se za tebou.
Přines víno.
Pokusím se. Zamkni za mnou.
Mehringu, zamkni.
Mehring je v pokoji. Díky za pomoc.
Nebude tu dlouho. Musí stihnout vlak. Lisa ho večer převede přes Pyreneje.
Máme tu pět pokojů na jméno Schrader.
Určitě něco plánujou.
Jestli půjdeš nahoru, potřebuješ převlek.
Vyměníme si oblečení. Pojď.
Kam jdeš?
Ven.
Zůstaň tu.
Zaskoč za mě. Chci vědět, co se děje.
Dej pozor.
Musíme najít někoho, kdo nám řekne, co se děje.
Sakra.
Víte, co je zvláštní? Myslím, že jsem na téhle lodi už byl.
Cože?
To jméno je mi povědomé.
SS Sinaia.
To snad...
S dovolením. Pardon.
- Můžeme za to my. Určitě. - To nedává smysl.
Mary Jayne.
Pardon.
Thomasi.
To jsou nám hosti.
Jsi v pořádku?
- Ani ne. - Nic nám není.
Kde je Lena?
Vtrhli do kanceláře, ale odvedli jen mě.
Celé to nedává smysl. Zatknout americké občany? Proč?
Vichistická vláda si dávala velký pozor, aby si zachovala přízeň Ameriky.
- Možná nás práskla madam Nougetová. - To by nikdy neudělala.
- Schováváme ve vile uprchlíky. - Nesmysl.
Naše praktiky nejsou zrovna legální.
Jaké praktiky?
Ty falešné pasy a směňování peněz na černém trhu.
Pořád mi vyčítáš, že nedělám dost.
- A teď dělám až moc? - Všichni děláme, co můžeme.
Vážně?
Tak počkat. Můžete mi vysvětlit, proč se oba tváříte tak provinile?
Dobře.
Musím mu to říct.
Spolupracujeme s britskou rozvědkou.
Britskou rozvědkou?
První skupina válečných zajatců dnes jde únikovou trasou.
Ta ženská, co za mnou přišla v hotelovém vestibulu, pracuje pro vás?
My pracujeme pro ni.
Ale Mary to dělá jen proto, aby výbor nezkrachoval.
- Potřebujeme peníze. - A co tvůj fond?
- Jsme na stejné straně. - O to nejde.
V sázce je víc než náš vztah.
Ohrozila jsi celý Nouzový výbor.
Američanka, která v cizí zemi pracuje pro zahraniční rozvědku?
To není legrace. To je vlastizrada.
Nezabijou mě, protože jsem pomohla spojencům utéct z válečné zóny.
Ne?
Za vlastizradu hrozí ve Státech trest smrti.
- Chápeš to? - Nedozví se to.
Jak to sakra víš?
To je neskutečné. Není divu, že nás zatkli.
Otevři, to jsem já.
Alberte, na chodbě byl wehrmacht. Jdou po mně? Vědí, že jsem tu?
Ne.
Díky.
Waltere...
poslouchej.
Jo.
Odejít odsud by bylo riskantní. Rozumíš?
Zmeškáš vlak.
- Prosím? - Vím, že máš strach.
Vymyslím, jak tě odsud dostat. Ale tady jsi v bezpečí.
Ale...
Buď trpělivý.
Trpělivý? Hemží se to tu nácky.
Tak se zamkni. Otevři, jen když uslyšíš můj hlas.
Jasné?
Ano.
Mladíku!
Potřebuju servis.
Ano, ovšem.
Co si přejete?
Napařit a vyžehlit.
Nažehlit všude, kde je potřeba. Jasné?
Ano.
Napařit a vyžehlit.
Jsi v pořádku?
Pravej nácek. Naživo.
Doteď jsi svého utlačovatele nepotkal, co?
Ne.
Takhle ne.
Já to zažívám každý den.
Hned vidíš, kdo je kdo. Francouzi bílí, my černí.
Jíme jejich jídlo, učíme se jazyk...
Nacisti šíří do Evropy to, co zažíváme v koloniích.
Strach, násilí, pocit, že jsi méněcenný, protože sis dovolil mít svou kulturu.
Venku je blázinec. Policie vyklízí ulice.
- Proč? - Nacisti přebírají moc.
Schrader nařídil uzavřít jídelnu kvůli večeři s komisařem.
Tady v hotelu?
- To je moje šance. - Na co?
Abych ho zabil. Potřebuju nůž, nůž na dopisy, cokoliv.
Neblázni!
Posledních sedm let jsem strávil na útěku!
Ano, pomáhám, já vím.
Ale pomáhám ostatním, kteří utíkají.
Takže to nejmenší, co můžu udělat, když stejně umřu,
je vzít jednoho z těch parchantů s sebou.
Dobře.
Ale nejdřív aspoň vymyslíme, jak odsud dostat Mehringa.
Hitler maluje kraj zalitý krví.
Na jeho obraz
Picasso jen civí.
Svou gumou smaže každého Žida,
ale štětec
má malý až bída.
Führer zavolá, Goebbels hned přibíhá.
„Mám jen jedno varle,“ Hitler povídá.
A tak Goebbels nabídne jedno své.
Na co dvě, když ho führer u srdce hřeje?
Náš Führer!
Vyvěste vlajky, blíží se konec světa,
zatímco Goebbels k vítězství se belhá.
Židy, umělce i komouše už stihli zastřelit.
Zbývá jen jeden,
on sám,
a pak bude klid.
Waltere!
Obleč si to.
- Ty jsi opilý? - Ne.
Teď už jo.
Jdeme.
Pospěš si.
Komisaři Frote?
- Čemu vděčím za to potěšení? - Našel jsem vaše americké přátele.
- Koho? - Variana Frye a Mary Jayne Goldovou.
Nejsou mí přátelé.
Ano. Ale byli zatčeni.
Z jakého důvodu?
Maršál Petain dnes navštíví Marseille se svými nacistickými kolegy,
tak jsme vyklidili město kvůli přehlídce.
Zatkli jste americké občany kvůli přehlídce?
Byla to otázka národní bezpečnosti.
Co s tím mají Američané společného?
Nemohu se vyjadřovat k probíhajícímu vyšetřování, ale...
Ale měl byste vědět, pane Pattersone,
že jsme je oba v posledních dnech sledovali.
Odkdy?
Kde je držíte?
Na lodi.
V přístavu.
SS Sinaia.
Chtěl jsem vám to říct osobně.
Vzhledem k vašemu soukromému vztahu se slečnou Goldovou.
Alberte, nemám čepici. Poznají, že jsem podvodník.
- Sakra. Musíme zpátky do hotelu. - Nikdy.
Pojď.
Počkej tady.
To už všechny pozatýkali?
Nevím.
Ať hledáte cokoli, tady to nenajdete, pane.
Není to, jak to vypadá.
- Ustupte. - Není nacista. Je to kamufláž.
- Jsem Walter Mehring. - Goebbelsův úhlavní veřejný nepřítel.
Co jste mu udělal?
Píšu a zpívám.
Kritizovat umí každý.
Viděl jsem vás na tom plakátu.
Potřebujeme se ukrýt.
Tady není bezpečno. Všichni musíme pryč.
Musíte jíst.
Tajemství přežití je myslet jako voják.
Jíst, kdy můžete, a odpočívat, kdy můžete.
Tady jste. Varian Fry.
Co se děje? Proč nás zatkli?
- Nevím, jen se ujišťuju, že žijete. - Ať nás pustí!
To nezáleží na mně.
Aspoň něco vyřiďte kapitánovi.
Zeptejte se, jestli si pamatuje šachovou partii v roce 1930.
A případně jestli chce odvetu.
- Cože? - Zeptejte se ho, prosím.
Přišel jsem jen zkontrolovat nevinné americké občany,
kteří se omylem připletli k policejním manévrům.
Policie o nás ví.
- O čem to mluvíš? Nic mezi námi není. - Tímhle to končí.
To má být vtip?
Jestli jsi nepřišel pomoct, vypadni.
Už o mně nesmíš nikdy s nikým promluvit.
To je vtip?
Doufám, že si na tebe už ani nevzpomenu.
Zeptejte se ho.
Když jsme se doslechli o razii, poslali jsme celou kongregaci domů.
Já myslel, že po francouzských Židech nejdou.
Nešli. Teď už ano.
Tu máte. Oblečte si to.
Byla to jen otázka času.
Můžeš.
- Už obsazují Marseille? - Nevím.
Musíme zachránit obřadní předměty.
Nepozorovaně unikneme jen tak, že splyneme s davem.
- Proto jsme si s rabínem oholili vousy. - Pojď.
Autobusová zastávka je na konci ulice, vezmeme ho tam.
- Děkuji. - Sbohem.
Jdi s rabínem. Autobusem dojedeš do vily.
A zůstaň tam. Budeš tam v bezpečí.
Běž.
Pane Fryi, tak se opět setkáváme.
Muž, který mi dal třikrát po sobě šachmat.
Kapitáne Duboisi.
Tentokrát v Evropě asi nejste jako turista, že?
Jak jste se k téhle šaškárně se svou lodí připletl?
Dobrovolně ne.
Pamatuju si vás jako čestného muže, kapitáne, můžu mluvit otevřeně?
U odvety.
Převádíme přes Pyreneje osm až deset lidí týdně.
Je to konstantní, ale nestačí to.
Kdo „my“?
V New Yorku jsme měli malou skupinu.
S významnými německými emigranty jsme založili výbor.
Thomas Mann, Theodor Adorno...
Chtěli zachránit své přátele, kolegy,
největší myslitele a umělce na světě.
Potřebovali jsme někoho na místě. Já byl jediný, kdo se přihlásil.
Všichni v USA zavírají oči před tím, co se v Evropě děje.
A teď nevím, komu můžu věřit.
Někteří nedodržují pravidla a vytvářejí si vlastní.
Možná je to tak správně.
Když je svět vzhůru nohama, kde je sever?
V zimě mě čekají dvě plavby na Martinik.
Náklad je lehký.
Vlezlo by se 200 lidí.
Nemůžu uprchlíky poslat jako černé pasažéry.
Tak najděte jiný způsob.
Nabídka platí.
Šachmat.
Naším cílem je...
sloučit internační tábory na východní frontě.
Logistika přesunu takového množství lidí po Evropě
je samozřejmě složitá,
ale ne nemožná.
Jsme připraveni pomoci se vším, co bude potřeba.
Protože my v Marseille jsme ambiciózní.
A židovský problém bereme velmi vážně.
Dobře.
Vyhlížíme den,
kdy se naše velkolepá země zbaví jejich zahraničního vlivu.
V Evropě je jen jedna velkolepá země.
Ano. Ovšem.
Jistě. Omlouvám se, gruppenführere Schradere.
Francie je zamořena.
Ale s vaší pomocí, gruppenführere,
budu brzy mít
všechny tyto lidi pod palcem.
Společně je budeme mít pod palcem.
Na zdraví.
Jak to šlo?
Mehring odjel. Tady máš ten kabát.
- Počkej. - Nesnaž se mě zastavit.
Nech toho, je to nebezpečné.
- Vzpamatuj se. - Nech mě!
Uklidni se. Jestli to uděláš, všichni zemřeme.
Variana zatkli. A policie vtrhla do vily.
A Mary Jayne?
Tu odvedli taky. Drží je na lodi v přístavu.
Běž.
Takže nás zatkli kvůli přehlídce.
Ano, tak to říkal kapitán.
To je absurdní.
Hledejte logiku a budete zklamaný.
Jestli budeme mít štěstí, propustí nás.
A zítra se ocitneme přesně tam, kde jsme dnes začali.
Ale tou dobou už budeme vědět, že to byl ráj.
Odchod. Můžete jít.
Tak jdeme.
- Ano. - Pojďte.
Variane.
Prosím, nedívej se tak na mě.
Jsem vyčerpaný. Nechme to na ráno.
Spoléhals, že zajistím peníze.
- Říkalas, že máš peníze! - Zpočátku jsem měla.
Ale pak jsem nechtěla zklamat tebe ani...
Rozumím.
Ty spíš s Pattersonem?
A ty s Thomasem?
Opovaž se...
Bylo to jen jednou.
Myslela jsem, že mi pomůže přemluvit otce.
- Vše ve jménu operace. - Ne, je to pravda, Variane!
Jsme na stejné straně. Ty, já i Thomas.
Liso?
Policie v Banyuls zatkla britské vojáky.
- Cože? - Měli u sebe mapu mojí trasy.
Nakreslenou na módním časopise.
Bylas to ty?
- Já... - Měli jsme jednu únikovou cestu.
Teď nemáme nic.
Jak můžeš být tak blbá?
Pane Fryi, děkuji, že jste Andrého přivedl zpátky.
Přišel vám telegram.
Děkuji.
JSTE OKAMŽITĚ PROPUŠTĚN. STOP. VRAŤTE SE DO NEW YORKU. STOP.
NOUZOVÝ VÝBOR. STOP.
Od vaší ženy?
Nic důležitého.
Variane.
Jdu si lehnout.
- Dobrou noc. - Dobrou.
Kristepane.
Pane Fryi.
- Nevěřil byste, co jsem dnes zažil. - Jsem jedno ucho.
Jenom zjistím, jestli je Roosevelt pořád prezident.
I přes izolacionistické mínění národa, který překonává velkou hospodářskou krizi,
dnes Američané porušili tradici
a znovuzvolili prezidenta Roosevelta!
Porazil černého koně Wendella Willkieho,
podnikatele, který ještě nikdy nekandidoval.
Přinese tento mandát Britům spojence v drsných bojích proti nacistům?
Evropa napjatě čeká...
Mary Jayne!
Spěchal jsem do přístavu.
Kapitán říkal, že vás tam drželi celý den.
Co tady děláš?
Jsi v pořádku?
Spolupracuju s Brity. Měls pravdu.
A teď kvůli mně odhalili Lisinu cestu přes Pyreneje.
Vím, žes chtěla jen pomoct.
Pořád myslím na všechny ty lidi v Chicagu,
kteří si myslí,
že s tím, co se tu děje, nemají nic společného.
Lidi jako můj otec, kteří hlasovali pro neúčast ve válce
a ochranu amerických životů.
Ti nikoho nedostali do vězení.
Nemají na rukou ničí krev.
Víš,
nikdo nedokáže předpovědět přesné následky svých činů,
ale to nás neospravedlňuje nedělat nic.
Jaký by pak život měl význam?
To nic.
NA MOTIVY ROMÁNU THE FLIGHT PORTFOLIO
SERIÁL JE SMYŠLENÝ, JE VŠAK INSPIROVANÝ SKUTEČNÝMI OSOBAMI A UDÁLOSTMI.