Carai, quin lloc més acollidor.
Mary Jayne.
Mary Jayne, desperta.
Ho han aconseguit. Són aquí.
Vens amb mi?
Val més que no em vegin.
Anirà bé.
Bona sort.
Tenim sis revòlvers Lee-Enfield,
sis rifles 303, i 300 cartutxos per a cadascun,
diverses granades, explosius de plàstic i detonadors.
No sé què en farem, de tot això, però...
Queda molt per lluitar.
Bé, bon Nadal.
Sí. Encara queden set setmanes, no?
- Llavors ja seran a casa. - Vol dir?
Tant de bo el Pare Noel em portés un Dakota per marxar volant.
- Jo tenia un Vega Gull. - I on és ara que fa falta?
El vaig vendre per pagar aquesta operació.
Bé, doncs agafin el tren cap a Banyuls-sur-Mer.
Com deia, és la ruta segura pels Pirineus.
I un cop arribats aquí, ja seran a Espanya.
Aquí tenen els passaports nous
i roba nova.
Aniran vestits de vinyataires.
D'acord, nois, anem tirant.
- Gràcies. - I senyora Gold, moltes gràcies.
Gràcies.
I ara, Europa.
A mesura que els nazis avancen sense aturador pel continent,
els estatunidencs acudeixen a les urnes.
Si torna a guanyar les eleccions per a un tercer mandat sense precedents,
el president Roosevelt promet mantenir-se neutral,
però el candidat republicà Wendell Willkie insisteix
que el seu oponent planeja en secret involucrar els Estats Units a la guerra.
Comissari.
Benvingut a Marsella, Gruppenführer.
Té la ciutat als seus peus.
Molt bé.
Els carrers estan nets.
Cap problema, ni protestes.
Hem eliminat tots els dissidents. Net.
Molt bé.
Gaudeixi de Marsella, el veig al vespre.
Bon dia.
Perdó. No me n'he pogut estar.
N'he begut de molt pitjor en presons soviètiques.
Hem de fer marxar el Walter Mehring. Em farà parar boig.
No puc dormir. S'està tot el dia representant les seves obres.
Són molt gracioses.
Quants cops ha cantat la marxa nazi?
Estan tan enfadats, que Goebbels el vol mort.
Encara més motiu perquè se'n vagi d'aquí i arribi a Broadway el més aviat millor.
Pobre home.
- No deu ser fàcil saber que et busquen. - A tots ens busquen.
Els nazis s'ho prenen tot massa seriosament.
Vols dir?
No puc prendre'l a l'oficina, no callarà.
El pots prendre al Pelican?
Hi enviaré el Bill Freier amb el seu passaport.
No puc.
Senyors, bon dia.
Escac.
Senyors.
Hola.
- Sí que matines. - Volia veure sortir el sol.
És clar que sí.
Goebbels és un mentider, com a ari és una sàtira.
Entretingut.
Sí, i necessito molta energia.
Camarades, mireu a dins dels seus pantalons...
Gràcies.
Com ha anat?
Els he fet un mapa, espero que l'entenguin.
Són soldats, sabran arribar.
Ho has fet bé.
Gràcies.
Si el Varian s'assabenta d'això, em matarà i després, a tu.
No se n'assabentarà.
I, si passa, sabrà que estem fent el que toca.
Vols dir?
És clar.
Bon dia.
Els atendrem tan aviat com puguem.
- Bon dia. - Hola.
Per fi tinc bones notícies.
Carai.
Necessito cafè.
Cafè de veritat, si us plau.
Quines notícies són?
El Freier ha fet el passaport del Mehring.
Està millorant molt.
És perfecte.
El pots fer anar al Pelican amb l'Albert i el Mehring?
Sí.
Agafem el seu passaport, anem al tren
i demà estarà esmorzant a Espanya.
- Vingui! - Disculpin...
Deixin-me que pagui, sí?
Pago.
Gràcies.
Vingui amb nosaltres.
Ja vinc.
Policia! Tothom quiet!
Aturi's! Policia!
Policia! No es moguin.
- Senyor Fry, està detingut. - Acompanyi'ns.
Un minut!
De què va tot això?
- No va de res. - Així funciona el feixisme.
Anoti-ho.
Molt intel·ligent.
Tothom a la furgoneta. De pressa.
- Les dones i els nens es queden. - Som-hi.
No ens poden separar, som una família!
Tot anirà bé.
Endavant!
Va, no s'aturi.
- On té el gosset? - El gosset?
El gos.
Vostè ve amb nosaltres.
Va!
Endavant, no s'aturin.
- Per què ens detenen ara? - Volen semblar contundents.
Però per què ara?
- Varian. - També han vingut a la vil·la?
Han escorcollat la casa sencera.
És ridícul.
Endavant.
Seguirem de prop si el programa polític nou de Roosevelt
ha derrocat les defenses republicanes...
Com ha de ser nou si el programa té set anys?
- Quan s'acaben les eleccions? - Avui.
Què hi ha?
- Tenim una reunió ara amb... - El Doug Nugent.
Doug Nugent, d'American Computing Machines.
Vol que ens coneguem.
Perfecte. Si guanyen els republicans,
ACM és el tipus d'empresa dels EUA amb un gran futur a Europa.
Un futur ambaixador ha de tenir amics a llocs estratègics.
Un regal d'ACM.
Màquines d'escriure elèctriques, tecnologia punta.
Tinc dos teclats anglesos i un francès.
Fins i tot podem oferir-ne d'alemanys,
si creu que pot arribar a fer falta.
Només cal tocar aquí per tenir la dièresi
i aquella B estranya que sona com una essa.
I també els he portat això,
que he pensat que seria útil per a avui quan hi hagi els resultats.
Tatxan!
ELS ESTATS UNITS
Així poden seguir els col·legis electorals.
Què és un col·legi electoral?
L'hi explicaria,
però no ho entendria, perquè no té sentit.
Ases contra elefants.
I qui volem que guanyi?
Els elefants!
Els ases.
Tenim una llarga tradició de dos mandats, jovenet.
Ens agrada començar de nou.
A veure com acaba la nit,
però ja li dic que el Willkie va al capdavant
en aquests quatre estats.
Els empresaris no estan còmodes
amb l'intent de Roosevelt de convertir els EUA en una dictadura.
Tinc un últim regal.
Aquest és un producte local.
Una collita del 1916? Deu haver costat una fortuna.
Obri'l quan guanyi el Willkie, sí?
Sap que treballa per al pròxim ambaixador dels Estats Units a França?
Això encara no ho sabem. Doug, no ho puc acceptar.
I tant que sí.
ACM vol cuidar els nous responsables polítics d'Europa.
Doncs molt agraït.
- Aquest és el Walter Mehring. - Què està passant?
És una operació coordinada. Hi ha detinguts a tot arreu.
Repeteixo, Walter Mehring.
ES BUSCA: 400.000 FRANCS DE RECOMPENSA
Estan penjats per tot arreu.
Mare meva.
Posem-lo en una habitació.
Arrestar gent innocent a Marsella no és bon senyal.
Vingui.
Bé?
Albert, ja sap que no em convé estar sol.
No estarà sol, tornaré.
Doncs porti vi.
Faré el que pugui. Tanqui la porta.
Mehring, la porta.
Ja és a l'habitació, moltes gràcies.
No té gaire temps, ha d'agafar un tren.
La Lisa el vol fer creuar els Pirineus avui.
Hem reservat cinc habitacions a nom de Schrader.
Està clar que tramen alguna cosa.
Si has de pujar, necessites passar desapercebut.
Canviem-nos la roba, va.
On vas?
A fora.
Queda't aquí.
Cobreix-me. Vull saber què està passant.
Ves amb compte.
Hem de trobar algú que ens digui què està passant.
Quina merda.
Sabeu què és estrany? Crec que ja he estat en aquest vaixell.
Com?
El nom em sona.
L'SS Sinaia.
Mare meva.
Disculpeu-me.
- Això és per culpa nostra, segur. - No té sentit.
Mary Jayne.
Perdó.
Thomas.
Mira qui hi ha!
Esteu bé?
- No gaire. - Estem bé.
I la Lena?
Han escorcollat tota l'oficina, però només m'han pres a mi.
No té sentit.
Detenir estatunidencs? Per què?
El règim de Vichy ha anat amb cura de caure bé als Estats Units.
- Potser ens ha denunciat la Sra. Nouget. - Ella no ho faria mai, això.
- Estem acollint fugitius a la vil·la. - Impossible.
El nostre comportament no és del tot legal.
Quin comportament?
Els passaports falsos i el mercat negre d'intercanvi de divises.
Sempre em dius que no faig prou i ara he fet massa?
Tots fem el que podem.
Ah, sí?
Perdoneu, algú em pot explicar per què sembleu tan culpables?
Està bé.
L'hi he de dir.
Treballem amb la intel·ligència britànica.
Intel·ligència britànica?
El primer grup de presoners de guerra farà la ruta F avui.
Aquella dona que em va venir a veure treballa per a vosaltres?
Treballem per a ella.
Però la Mary Jayne només ho ha fet per mantenir el comitè.
- Necessitem diners. - I el teu compte bancari?
- Estem al mateix bàndol. - No és tan senzill.
Va més enllà de la nostra relació personal.
Has posat el comitè sencer en perill.
Una estatunidenca treballant per a la intel·ligència d'un altre país...
No és cap broma.
És traïció.
No em mataran per ajudar aliats a escapar d'una zona de guerra.
Que no?
Per traïció hi ha pena de mort als Estats Units, ho entens?
Això no passarà.
Com cony ho saps?
És al·lucinant. No m'estranya que ens detinguin.
Mehring, soc jo. Obri!
Albert, he vist soldats al passadís.
Em busquen? Saben que soc aquí?
No.
Gràcies.
Walter.
Escolti'm.
Sí.
No podem arriscar-nos a sortir d'aquí, entén?
No agafarà el tren.
- Com diu? - Sé que té por.
Buscaré una solució, però aquí està segur.
Però...
Tingui paciència.
Paciència? Estic envoltat de nazis!
Doncs tingui la porta tancada
i obri-la només quan senti la meva veu, sí?
Sí.
Jove!
Necessito servei.
Sí, és clar.
En què el puc ajudar?
Planxar i marcar.
Ratlles definides on toca.
- Entesos? - Sí.
Planxar i marcar.
Estàs bé?
Un nazi de carn i ossos.
No havies estat mai cara a cara amb el teu opressor, no?
No.
Així no.
A mi això em passa cada dia.
És fàcil, els francesos són blancs i nosaltres, negres.
Mengem com ells, aprenem el seu idioma.
Els nazis estan fent el que hem viscut a les colònies.
La por, la violència,
sentir-te menys humà per tenir una cultura pròpia.
És de bojos, la policia està netejant els carrers.
- Per què? - Per la presa del poder.
El Schrader ha fet tancar el menjador per sopar amb el comissari.
Aquí a l'hotel?
- És la meva oportunitat. - De què?
De matar-lo. Necessito un ganivet, un obridor...
Tranquil!
Paul, m'he passat els últims set anys corrent.
I sí, sé que estic ajudant,
però ajudo els altres mentre tothom se'n va.
Així que, el mínim que puc fer, si he de morir igualment,
és endur-me un d'aquests fills de puta amb mi.
Està bé.
D'acord.
Almenys busquem la forma de treure el Mehring d'aquí.
El führer pinta un paisatge ple de sang.
Amb quadre de Hitler,
Picasso es treu el barret.
Amb la goma, esborra cada jueu que veu,
però el seu pinzell és prim com un fideu.
El führer el crida i Goebbels s'apropa coixejant,
"només tinc un ou", diu Hitler i li ensenya.
Goebbels, ben lleial, n'hi ofereix un dels seus.
Qui en necessita dos si té un führer?
Ai, el führer!
Braços amunt! El món s'està acabant,
mentre Goebbels avança coix cap a la victòria.
Jueus, artistes i comunistes ja són a l'altre barri,
només en queda un,
ell mateix,
i s'acabarà aquest xivarri.
Walter!
Posi's això.
Està borratxo?
No.
Ara sí.
Va.
De pressa.
Comissari Frot!
- Quina grata sorpresa. - He trobat els seus amics americans.
- Qui? - El Varian Fry i la Mary Jayne Gold.
No són amics meus.
Ja, però els hem detingut.
Per què?
El mariscal Petain visita Marsella avui amb els seus companys nazis,
i hem netejat la ciutat per a la desfilada.
Han detingut ciutadans dels EUA per una desfilada?
Era una qüestió de seguretat nacional.
I què hi tenen a veure els americans?
No puc parlar d'investigacions en curs, però...
però hauria de saber, senyor Patterson,
que els hem estat observant durant els últims dies.
Des de quan?
On els tenen?
En un vaixell.
A baix al port.
L'SS Sinaia.
Només volia donar-li la notícia en persona,
donada la seva...
relació privada amb la senyoreta Gold.
Albert.
Jo no tinc barret. Sabran que soc un impostor.
- Merda, hem de tornar a l'hotel. - No, de cap manera.
Vingui.
Quedi's aquí.
Han detingut a tothom d'aquí?
No ho sé.
Sigui el que sigui que busca, aquí no ho trobarà.
No és el que sembla.
- Enrere. - No és nazi, és una disfressa.
Soc el Walter Mehring.
És el major enemic de Goebbels.
Què li ha fet?
Escric, canto...
No es pot agradar a tothom.
Li he vist la cara als pòsters.
Busquem on amagar-nos.
Aquí no és segur, hem de marxar tots.
Ha de menjar.
El secret per sobreviure és pensar com un soldat.
Menges quan pots i descanses quan pots.
Aquí el tenim, Varian Fry.
Què està passant? Per què ens han detingut?
- He vingut per veure si estan vius. - Tregui'ns d'aquí.
No depèn de mi.
Doncs digui-li una cosa al capità.
Pregunti-li si recorda la defensa berlinesa de 1930
i si vol la revenja.
- Com? - Vostè pregunti-li.
Només he vingut a veure com estan els estatunidencs innocents
que aquest matí la policia ha detingut per accident.
La policia sap això nostre.
De què parles? Tu i jo no tenim res.
S'ha acabat.
És una broma?
Si no has vingut a ajudar, fot el camp.
No parlis de mi amb ningú mai més, entesos?
Estàs de broma?
No pensaré mai en tu, si puc evitar-ho.
Pregunti-li.
Hem enviat tots els congregants a casa tan bon punt ho hem sabut.
Pensava que la policia no buscava jueus francesos.
No ens buscaven, fins que ens han buscat.
Tingui, posi's això.
Era qüestió de temps.
Està bé.
- Els nazis prendran Marsella? - No ho sé.
Hem de salvar les peces d'art.
L'única manera de marxar sense cridar l'atenció és camuflar-nos.
Per això el rabí i jo ens hem afaitat.
Anem.
La parada de bus és allà al fons. L'acompanyem.
Gràcies.
Adeu.
Vagi amb ell.
El bus el portarà a la vil·la. Quedi's allà.
Allà estarà segur.
Va!
Senyor Fry, ens tornem a veure.
L'home que em va fer escac i mat tres cops seguits.
Capità Dubois.
Suposo que aquest cop no és a Europa com a turista.
Com l'han involucrat a vostè en aquesta maniobra?
M'hi han obligat.
Vostè era un home honrat. Capità, puc parlar amb llibertat?
Si tornem a jugar.
Estem passant de vuit a deu persones per setmana pels Pirineus.
És constant, però inadequat.
Qui sou?
Érem un petit grup de Nova York.
Vam muntar un comitè amb immigrants alemanys importants.
Thomas Mann, Theodor Adorno.
Volien rescatar amics, companys...
Els grans pensadors i artistes del món.
Algú havia de ser aquí i vaig ser l'únic que es va oferir.
Ningú dels Estats Units vol veure clarament què passa a Europa.
I ara no sé de qui refiar-me.
N'hi ha que no segueixen les normes i es fan les seves pròpies.
Potser fan bé.
Quan el món està de cap per avall, on és el nord?
Faig dos viatges anada i tornada a Martinica aquest hivern.
Tindrem poca càrrega,
amb espai per a 200 persones.
No puc enviar els refugiats com a polissons.
Doncs busqui una altra forma.
Mantinc l'oferta.
Escac i mat.
El nostre objectiu és...
consolidar camps d'internament al llarg del front oriental.
La logística de moure tanta gent per tota Europa
és complicada, és clar.
Però no impossible.
I...
estem llestos per ajudar amb tot el que tinguin pensat.
Perquè som ambiciosos aquí a Marsella.
I ens prenem el problema jueu molt seriosament.
Molt bé.
I esperem el dia
en què el nostre gran país s'alliberarà de la seva influència estrangera.
Només hi ha un gran país a Europa.
Sí, és clar.
És clar. Li demano disculpes, Gruppenführer Schrader.
França està infectada.
Però amb la seva ajuda, Gruppenführer,
aviat, un dia,
tota aquesta gent estarà sota el meu control.
Nostre, el nostre control.
Salut.
Com ha anat?
He tret el Mehring de la ciutat i porto això.
- Espera, no. - No m'intentis aturar.
No, és massa perillós.
- Calma't. - Para!
Respira fondo. Si fas això, morirem tots.
Han detingut el Varian i han escorcollat la vil·la.
I la Mary Jayne?
També l'han detingut. Els tenen en un vaixell al port.
Ves.
Ens han detingut per una desfilada.
Això ha dit el capità del vaixell.
És ridícul.
Si hi busca lògica, es decebrà.
Si tenim sort, ens deixaran anar
i demà estarem exactament com aquest matí,
però llavors sabrem que era el paradís.
Va, tothom fora, són lliures.
Molt bé, som-hi.
- Sí. - Va.
Varian.
Si us plau, no em miris així.
Estic mort. Podem parlar-ho demà?
Confiaves en mi per als diners.
- Vas dir que tenies diners! - Al principi sí.
Després no et volia decebre a tu o al...
Ho entenc.
T'estàs enrotllant amb el Patterson?
T'estàs enrotllant amb el Thomas?
Com t'atreveixes?
Va ser només una vegada,
i només perquè pensava que m'ajudaria amb el meu pare.
- Tot en nom de l'operació. - No, és la veritat, Varian.
Estem al mateix bàndol. Tu, jo i el Thomas.
Lisa?
Han detingut uns soldats britànics a Banyuls.
Com?
Portaven un mapa amb la meva ruta.
Dibuixat en una revista de moda.
Has estat tu?
Teníem una via de sortida.
Ara no tenim res.
Com es pot ser tan estúpida?
Senyor Fry.
Gràcies per tornar l'André a casa.
Li ha arribat un telegrama.
Gràcies.
QUEDA RELLEVAT DE LES SEVES FUNCIONS
TORNI A NOVA YORK
FIRMAT: EL COMITÈ
És la seva dona?
No és res.
Varian.
Me'n vaig a dormir.
- Bona nit. - Bona nit.
Hòstia.
Senyor Fry.
No es creurà el que m'ha passat.
Soc tot orelles.
Deixi'm veure si Roosevelt segueix sent president dels Estats Units.
Malgrat el fort sentiment aïllacionista
d'una nació que acaba de sortir de la Gran Depressió,
el poble dels Estats Units ha trencat la tradició
i ha reelegit el president Roosevelt.
Ha vençut el candidat novell Wendell Willkie,
un empresari que mai havia optat a cap càrrec polític.
És un mandat que s'unirà al Regne Unit en l'amenaçant batalla contra els nazis?
Europa té l'ai al cor.
Mary Jayne!
Quan he arribat al port ja no hi éreu,
i aquell capità m'ha dit que hi heu estat tot el dia?
Què hi fas aquí fora?
Estàs bé?
Treballo amb els britànics, tenies raó.
I han descobert la ruta de la Lisa per culpa meva.
Segur que només volies ajudar.
No paro de pensar en la gent de Chicago
que pensa...
que el que passa aquí no té res a veure amb ells.
Gent com el meu pare,
que han votat mantenir-se al marge de la guerra
i protegir la gent dels EUA.
No han posat ningú a la presó.
No tenen sang a les mans.
Saps què?
Les conseqüències exactes de les nostres accions no les podem saber,
però això no justifica quedar-se de braços plegats.
Si no, quin sentit té la vida?
INSPIRADA EN LA NOVEL·LA DE JULIE ORRINGER
AQUESTA ÉS UNA SÈRIE DE FICCIÓ INSPIRADA EN PERSONES I FETS REALS
Subtítols: Albert Vilalta