Oj. Trevligt litet ställe.
Mary Jayne.
Mary Jayne? Vakna.
De klarade det. De är här.
Följer du med?
Det är bäst att de inte ser mig. Det går bra.
Lycka till.
Vi har sex Lee-Enfield-revolvrar,
sex .303-gevär med 300 patroner vardera,
diverse granater, sprängdeg och tändrör.
Jag vet inte vad vi ska göra med det...
- Vi har en lång kamp framför oss, frun. - Ja, jo, glad jul, då.
"God jul". Fast det är sju veckor dit.
- Ni är hemma till dess. - Tror ni det?
Om bara jultomten kunde få hit en Dakota och flyga hem oss.
Jag hade en Vega Gull ett tag. Jag fick sälja det för att bekosta det här.
Okej, ni tar tåget till Banyuls-sur-Mer.
Här är den säkra rutten genom Pyrenéerna, och när ni är här så är ni i Spanien.
Här är era nya pass och ett klädombyte.
Ni klär er som arbetare på en vingård.
Jaha, mannar, vi utgår.
- Tack. - Och ms Gold... Tack så mycket!
Tack.
Här är Europa.
Nazisterna marscherar oförhindrat vidare över kontinenten
och amerikanerna går till val.
Väljs han som den förste till en tredje period
lovar president Roosevelt fortsatt neutralitet,
men republikanernas kandidat Willkie hävdar
att hans opponent i hemlighet planerar att låta USA gå med i kriget.
- Kommissarien. - Välkommen till Marseille, Gruppenführer.
- Staden ligger för era fötter. - Utmärkt.
Gatorna är rena. Inga problem. Inga protester.
Vi har fått bort alla störande element. Rent.
Mycket bra.
Njut av Marseille. Vi ses i kväll.
God morgon.
Förlåt. Jag kunde inte låta bli.
Jag drack mycket värre kaffe i sovjetiska fängelser.
Mehring måste härifrån, han driver mig till vansinne.
Han håller mig vaken natten igenom med hela sin repertoar.
Texterna är roliga. Han retade nazisterna så pass att Goebbels vill få död på honom.
Så mycket viktigare att får honom härifrån och till Broadway snarast möjligt.
Stackaren.
- Hemskt att ha en måltavla på ryggen. - Det har vi ju alla.
- Nazisterna tar sig på för stort allvar. - Säger du det?
Tar jag Mehring till kontoret uppträder han bara. Kan ni ta honom till Pelican?
Bill Freier möter er där med Mehrings pass.
Det går inte. Herrarna...
Ha en bra dag.
Schack.
Herrarna.
- Hej. - Du är tidigt uppe.
- Jag ville se soluppgången. - Säkert.
Goebbels bara ljuger En arier är han ej
Underhållande.
Ja, och jag behöver mycket bränsle.
Kamrater, ta en titt i hans byxor nu...
Tack. Hur gick det?
- Hoppas att de kan läsa kartan de fick. - De är soldater, de tar sig över.
- Du skötte dig bra. - Tack.
Får Varian reda på det här dödar han mig, och sen dig.
Han får inte veta. Och i så fall inser han att vi gjorde det rätta.
-Är du säker på det? - Självklart.
Morrn. God morgon.
God morgon.
Tack. Vi tar emot er så snart vi kan.
- God morgon. - Hej.
- Jag har för en gångs skull goda nyheter. - Jag behöver kaffe.
Riktigt kaffe, tack.
- Vad är det för goda nyheter? - Freier är klar med Mehrings pass.
- Han börjar bli riktigt bra. - Utmärkt.
Ber ni honom att möta Albert och Mary på Pelican?
Ja.
Vi hämtar passet och sätter dig på tåget. I morgon äter du frukost i Spanien.
- Kom med här! - Herrarna...
Kan jag få betala för mig först? Jag ska bara betala.
Tack.
Kom med nu!
Jag kommer
Polis! Stopp!
Polis! Rör er inte!
- Jag griper er, monsieur Fry! - Kom med!
Vänta!
Vad är det här om?
- Inte om nånting alls. - Det är så här fascism fungerar.
Gör en notering.
Käckt.
Alla in i bilen. Sätt fart!
- Kvinnor och barn stannar. - Sätt fart!
- Skilj inte på vår familj! - Det ordnar sig.
- In med er! - Sätt fart!
Och var är den lilla vovven? Hunden?
Seså, ni följer med oss.
Nu!
Fortsätt! Stanna inte.
- Varför ger de sig på oss nu? - De slår till.
Jo, men varför nu?
- Varian. - Kom de till villan också?
- De genomsökte hela huset. - Löjligt.
Fortsätt!
Vi söker tecken på huruvida Roosevelts New Deal brutit genom republikanska försvar...
Det är inget nytt med ett sju år gammalt program!
- När är valet över? - I kväll.
Vad är det?
- Vi har ett möte nu med en... - Doug Nugent.
Doug Nugent från American Computing Machines söker kontakter.
Utmärkt. Lyckas republikanerna ta valet
är ACM ett amerikanskt företag med en lysande framtid i Europa.
En ambassadör behöver vänner på rätt ställen.
En gåva från ACM.
Elektriska skrivmaskiner. De första i sitt slag.
Två tangentbord för amerikansk engelska och ett för franska.
Vi kan förse er med tangentbord för tyska också, om ni anser det... nödvändigt.
Man byter tangenten här mot ett umlaut, och det underliga B:et som låter som S.
Och så det här, som bör kunna bli användbart när resultaten kommer i kväll.
Så där!
- Här kan ni följa elektorskollegiet. - Vad är ett elektorskollegie?
Jag kan förklara det, men ni skulle inte förstå, för det går inte ihop.
Åsnor mot elefanter.
- Och vilka hejar vi på? - Elefanterna!
Åsnorna.
Vi har en stark tvåperioders-tradition, unge man.
Vi tror på nystarter.
Vi får se hur det går i kväll, men jag kan redan berätta
att Willkie har ledningen i de här fyra delstaterna.
USA:s affärsvärld gillar inte Roosevelts försök att göra USA till en diktatur.
Jag har en sista gåva.
Det här är en lokal produkt.
Årgång 1916? Det måste ha kostat en förmögenhet.
Öppna den när Willkie har vunnit.
Visste ni att ni arbetar för USA:s nästa ambassadör i Frankrike?
Det vet vi inte. Jag kan inte ta emot det här, Doug.
Du kan och du ska.
ACM vill ta hand om Europas nya beslutsfattare.
Tack så mycket.
- Det här är Walter Mehring. - Vad händer där ute?
En koordinerad operation, folk grips över hela stan.
Jo: Självaste Walter Mehring.
De här sitter överallt.
Gud...
Ge honom ett rum.
Så oskyldiga grips i Marseille? Det bådar inte gott.
Kom in. Duger det?
- Ni vet att jag inte vill vara ensam. - Det är ni inte. Jag tittar till er.
Bra, ta med vin.
Jag ska göra mitt bästa. Lås efter mig.
Mehring! Lås dörren.
Mehring är i sitt rum. Tack. Han kan inte stanna länge, han ska med ett tåg.
Lisa tänker ta honom över Pyrenéerna i natt.
Vi har bokat fem rum. Schrader.
De har helt klart nåt i kikaren.
Ni måste förklä er om ni ska tillbaka upp.
Vi byter kläder. Kom.
- Vart ska du? - Ut.
Stanna här.
- Jag måste ta reda på vad som händer. - Var försiktig.
Vi måste hitta nån som kan berätta vad som sker.
Fan.
Det underliga är att jag tror att jag varit här förut.
Va?
Namnet är helt klart bekant. SS Sinaia.
Kära...
Ursäkta mig.
- Det här måste bero på oss. - Det kan det inte göra.
Mary Jayne.
Förlåt.
Thomas.
Tänk att träffa dig här.
Mår ni bra?
- Inte precis. - Det går bra.
Var är Lena?
De slog till mot kontoret, men tog bara mig.
Det går inte ihop. Varför gripa amerikanska medborgare?
Vichy har varit så noga med att hålla sig väl med USA.
- Madame Nouget kanske angav oss. - Det skulle hon aldrig göra.
- Vi har flyktingar i villan. - Omöjligt.
- Allt vårt handlande är ju inte lagligt. - Som?
Som falska pass och svartväxling.
Ni säger alltid att jag inte gör nog.
- Och nu gör jag för mycket? - Alla gör sitt bästa.
Jaså, det gör vi?
Ursäkta, kan nån av er förklara varför ni ser så skyldiga ut?
Okej, då.
Jag måste berätta.
- Vi har samarbetat med brittiska agenter. - Brittiska agenter?
Den första gruppen krigsfångar går F-rutten i natt.
Den där kvinnan som sökte upp mig i hotellobbyn, jobbar hon åt er?
Vi jobbar åt henne.
Men Mary Jayne försöker bara hålla ERC flytande.
- Vi behöver pengarna. - Din fond, då?
Vi är på samma sida här. Det är mer än vår vänskap som står på spel.
Ni har försatt hela ERC i fara.
En amerikan som arbetar för främmande makts underrättelsetjänst?
Det är inte småsaker. Det är förräderi.
De dödar mig inte för att jag hjälpt allierade till frihet.
Inte?! Förräderi är i USA belagt med dödsstraff, Mary Jayne.
- Förstått? - Så blir det inte.
Hur fan vet du det?!
Löjligt. Inte undra på att de griper oss.
Det är jag, Mehring. Öppna.
Jag såg Wehrmacht i korridoren. Är de efter mig, vet de att jag är här?
Nej.
Tack.
Walter...
- Hör på. - Ja.
Vi kan inte riskera att gå ut nu, förstår ni mig? Ni får missa ert tåg.
- Ursäkta? - Jag vet att ni är rädd.
Jag ska få ut er, men ni är säker här.
Men...
- Ha bara tålamod. -"Tålamod"? Jag omges av nazister!
Så håll dörren låst och öppna bara när ni hör min röst.
- Uppfattat? - Ja.
Unge man!
Jag behöver era tjänster. Era tjänster.
Ja, självklart. Vad önskas?
Ånga och stryk.
Skarpa veck på rätt ställen. Uppfattat?
Ja.
Ånga och stryk.
Hur mår du?
En äkta nazist.
Har du inte mött din förtryckare ansikte mot ansikte förut?
Nej.
Inte så här.
Jag gör det varje dag.
Man ser skillnad. Fransmän är vita, vi svarta. Vi äter fransk mat, talar franska.
Nazister låter Europa uppleva det vi upplevde i kolonierna.
Rädslan, våldet, känslan att vara mindre värd för att man vågar ha en egen kultur.
Det är kaos där ute, polisen rensar stan.
- Varför? - Nazisterna tar över.
Schrader stängde matsalen för sin middag med polischefen.
Här på hotellet?
- Det är min chans. - Till vad?
Att döda honom. Jag behöver en kniv, en brevkniv, nånting.
Lugn!
Jag har varit på flykt i sju år nu.
Och visst hjälper jag folk, men jag hjälper alla andra att fly.
Så det minsta jag kan göra, om jag ändå ska dö,
är att ta ett av de där svinen med mig.
Okej.
Men först hittar vi ett sätt att få ut Mehring.
Vår Führer målar Ett landskap helt i blod
Hitler målar
Picasso får ge upp
Med sin kautschuk Raderas alla judar bort...
Men hans pensel är så liten och så kort
Führern gal och Goebbels haltar fram
"Har en kula blott", sa Hitler Och visar allt
Lojale Goebbels han erbjuder genast en
Varför ha kulor, en Führer är ju mer?
Åh, Führern!
Höj fanan högt, För världen går nu under
Och Goebbels hasar till slutsegern fram
Judar och röda och konstnärer har skjutits
Bara en är kvar
Han själv
Så får vi ro
Walter!
Ta på den här.
-Är ni full? - Nej.
Nu är jag det.
Kom.
Skynda er.
Kommissarie Frot?
- Vad förskaffar mig den äran? - Jag hittade era amerikanska vänner.
- Vilka? -"Vilka?" Varian Fry och Mary Jayne Gold.
- De är inte mina vänner. - Jo. Men de är gripna.
På vilka grunder?
Marskalk Petain besöker Marseille med sina nazistkollegor,
så vi rensade stan för en parad.
Ni grep amerikanska medborgare för en parad?
Det gäller rikets säkerhet.
Vad har amerikaner med det att göra?
Jag kan inte kommentera pågående utredningar, men...
Men... ni bör veta, mr Patterson,
att vi haft dem båda under uppsikt på sistone.
Sen när?
Var är de?
På ett fartyg. I hamnen.
SS Sinaia.
Jag ville bara meddela er det här personligen med tanke på...
...ert intima förhållande med... med miss Gold.
Albert... Uniformsmössan saknas, de ser att jag är en bedragare!
- Fan. Vi måste tillbaka till hotellet. - Aldrig.
Kom!
Stanna här.
- Har alla gripits? - Jag vet inte.
Vad ni än söker, herrn, så finns det inte här.
Det är inte som det verkar! Han är inte nazist, det är en förklädnad.
- Jag heter Walter Mehring. - Goebbels största fiende.
- Vad har ni gjort honom? - Jag skriver och sjunger.
Alla har en åsikt.
Jag har sett ert ansikte på affischerna.
Vi behöver ett gömställe.
Här kan ni inte stanna, vi måste ge oss av.
Ni måste äta.
Hemligheten bakom överlevnaden är att tänka som en soldat.
Man äte3r när man kan och vilar när man kan.
Där är ni. Varian Fry.
Vad är det här, varför grep man oss?
- Vet inte, jag bara kollar att ni lever. - Få ut oss!
- Det avgör inte jag. - Ta ett meddelande till kaptenen, då.
Fråga om han minns Berlinförsvaret 1930 och om han vill ha en returmatch.
- Va? - Bara fråga, tack.
Jag kommer för att se till oskyldiga amerikanska medborgare
som dragits in i morgonens polisinsats.
Polisen vet om oss.
- Vad pratar du om, det finns inget "oss". - Det är slut.
Skojar du?
Om du inte tänkt hjälpa mig, så gå!
Tala aldrig med nån om mig igen, okej?
Skojar du?! Jag slipper helst tänka på dig!
Fråga honom.
Vi sände genast hem församlingen när vi hörde om razziorna.
Polisen tar väl inte franska judar?
Det har de inte. Förrän de har det.
Här. Ta på det här.
Det var bara en tidsfråga.
Det blir bra.
- Har nazisterna tagit stan? - Vet inte.
Vi måste rädda det heligaste.
Vi kan bara klara oss härifrån om vi smälter in.
Det är därför vi har rakat oss.
Kom.
Busshållplatsen är där borta, vi tar med honom dit.
- Tack. - Adjö.
Följ rabbin, bussen tar er till villan.
Stanna där. Där är ni säker.
Gå.
Mr Fry! Vi möts igen.
Mannen som gjorde mig schackmatt tre gånger i följd.
Kapten Dubois.
Jag antar att ni inte är här som turist nu?
Hur kom du och ditt fartyg med i det här?
Inte frivilligt.
Jag minns er som en hedersman, kapten. Kan jag tala öppet?
Över ett returmöte.
Vi får ut åtta, tio personer i veckan över Pyrenéerna.
En stadig, men för liten ström.
Vilka är "vi"?
Vi var en liten grupp i New York.
Vi gick samman med några framstående tyska emigranter. Thomas Mann, Theodor Adorno.
De ville rädda sina vänner och kollegor, världens främsta tänkare och konstnärer.
Vi behövde nån på plats, och jag var den ende frivillige.
Ingen i USA vill se vad som händer här i Europa.
Nu vet jag inte vem jag kan lita på.
Och folk följer inte reglerna, så de skapar egna regler.
Det gör de kanske rätt i.
Vartåt är norr när världen är upp och ner?
Jag gör två resor till Martinique i vinter, tur och retur.
Med lätt last.
Ungefär 200 personer lätt.
- De kan inte fara som fripassagerare. - Då får du hitta ett annat sätt.
Erbjudandet kvarstår.
Schackmatt.
Vårt mål är att...
...konsolidera interneringsläger längs östfronten.
Logistiken kring att flytta så mycket folk
är naturligtvis komplicerad.
Men inte omöjlig.
Och...
Och vi är redo att assistera med allt ni kan behöva.
För vi är framåt här i Marseille.
Och vi tar judeproblemet på största allvar.
Bra.
Och vi ser fram emot den dag då vårt stora land är fritt från deras inflytande.
Det finns bara ett stort land i Europa.
Ja. Naturligtvis.
Självklart. Jag ber om ursäkt, Gruppenführer Schrader.
Frankrike har smittats.
Men med er hjälp, Gruppenführer,
kommer de alla snart att ligga under min stövelklack.
Våra. Våra stövelklackar.
Skål.
Hur gick det?
Jag fick Mehring i säkerhet och tog med den här.
- Nej, nej. - Försök inte hindra mig.
Det är för farligt.
- Ta dig samman. - Sluta!
Andas djupt. Gör du det här så dör vi allihop.
Varian har gripits, polisen slog till mot villan.
Och MJ?
De tog henne också. De hålls ombord ett fartyg i hamnen.
Gå. Iväg!
Så vi har gripits för en parad.
Det var vad skeppets kapten sa, ja. Det är ju löjligt.
Sök logik, och ni blir besviken.
Har vi tur så släpper de oss,
och i morgon befinner vi oss precis där vi började i dag.
Men då vet vi att det var ett paradis.
Lystring! Ni kan gå.
- Jaha, då går vi. - Ja.
Varian.
- Gud, se inte så där på mig. - Jag är slut, kan vi ta det här i morgon?
Du behövde mina pengar.
- Du sa att du hade pengar! - I början hade jag det.
Men sen ville jag inte svika dig eller svika sak...
Jag förstår.
- Ligger du med Patterson? - Ligger du med Thomas?
Understå dig inte...
Det hände en gång, och jag gjorde det i tron att han skulle hjälpa mig med pappa.
- Allt i arbetets namn. - Nej, det är sant!
Vi är på samma sida här: Du, jag och Thomas.
Lisa?
Polisen tog en grupp brittiska soldater i Banyuls. De hade en karta med min rutt.
Ritad i ett modemagasin.
Var det du?
Jag...
Vi hade en väg ut.
Nu har vi ingenting!
Hur kunde du vara så dum?!
Mr Fry!
Tack för att ni tog hem André.
Det kom ett telegram.
Tack.
NI BEFRIAS FRÅN UPPDRAGET. STOPP. ÅTERVÄND TILL NYC. STOPP. SIGNERAT ERIC. STOPP.
Är det från er fru?
Inget viktigt.
Varian.
Jag lägger mig.
- Godnatt. - Godnatt.
Gud...
Mr Fry.
- Ni anar inte vilken dag jag haft. - Jag är idel öra.
Men låt mig bara se om Roosevelt fortfarande är USA:s president.
Trots en stark isolationism i ett land kommet ur Den stora depressionen
har USA:s folk i kväll brutit en tradition
och återvalt president Roosevelt!
Han besegrade det oprövade kortet Wendell Willkie,
företagaren som ställde upp i presidentvalet.
Är det ett mandat att sälla sig till Storbritannien mot nazisterna?
Europa håller andan...
Mary Jayne!
Jag tog mig till hamnen så fort jag kunde. Kaptenen sa att ni hållits där hela dan?
Vad gör du här ute?
Hur är det?
Jag arbetar med britterna. Du hade rätt.
Och Lisas rutt över Pyrenéerna avslöjades på grund av mig.
Du menade säkert väl.
Jag tänker bara på alla i Chicago
som tror...
...att händelserna här inte berör dem.
Som pappa som röstade för att hålla sig utanför kriget och rädda amerikanska liv.
De har inte satt nån i fängelse.
De har inte blod på sina händer.
Alltså...
...ingen kan förutse de exakta konsekvenserna av sitt handlande.
men det rättfärdigar inte passivitet.
Hur skulle livet då se ut?
Såja.
MED INSPIRATION FRÅN JULIE ORRINGERS ROMAN.
SERIEN ÄR FIKTION, INSPIRERAD AV VERKLIGA MÄNNISKOR OCH HÄNDELSER.
Undertexter: Henrik Brandendorff