Hírek Európából.
Coventry városa Angliában lángokban áll.
Augusztus óta a Luftwaffe 200 tonnányi bombát dobott le a városra.
Több százan meghaltak, és még többen megsebesültek.
A németek tegnap éjjel újra támadtak,
közműveket romboltak le, és lángba borították a várost.
Megint rosszul csinálod.
Muszáj ilyen bonyolultnak lennie?
Egyáltalán nem az.
Csak a rúzsban tudunk bevinni egy kamerát a börtönbe.
Közel öt hónap telt el azóta, hogy elfogták őket Dunkerque-nél.
A nácik meg szétbombázzák Nagy-Britanniát.
Nem kell győzködnöd, önként jelentkeztem erre.
Próbáld újra!
Rúzsozd ki magad!
A kézitükörrel takard a kezedet, amikor elkattintod a képet!
- Az őr előtt? - Csak felfrissíted magad.
Semmit sem tudsz a rúzsokról.
Azt csak hiszed.
Akkor tessék!
Rosszul tartod.
- Hogy fogod megnyomni a gombot? - Adnál egy percet?
A fenébe!
A filmtekercs a rúzs alatt van. A miniatűr lencse pedig az alján.
Irányítsd az arcukra, és kérd meg őket, hogy nézzenek rád!
Tizenkét filmkocka van benne. Egyet most elhasználtam, 11 maradt.
Oké.
AZ ATLANTI-ÓCEÁNON TÚL
Monsieur Fry! Foglaljon helyet! Pont magáról beszélgettünk.
Miss Aube.
A hat kéz és a kulcslyuk jelentése természetesen egyértelmű.
Szegény, drága Mr. Fry egyedül van itt.
De ami igazán kíváncsivá tesz, az a szem az ablakban.
Várjon!
Na tessék! Most már mindent értek.
Teljesen elidegenedett magától.
Ezek a kártyák csodás lehetőséget kínálnak önnek.
Nézze csak! Már egy hónapja vagyunk itt a villában.
Figyeltük magát. Forduljon befelé!
Hallgasson az ősi ösztöneire, hogy felszabadítsa magát!
Bízzon benne, hogy a ragyogó fény elűzi a végtelen sötétséget!
Azt hiszi, hogy mindent megtudhat
az újságokból és a rádióból, igaz?
Újságíróként így gondolom.
Mire bemondják a rádióban, a hír már a múlté.
Mi tudni akarjuk, most épp mi történik.
Ha világosan látjuk a jelent, a jövő nem jelent veszélyt.
A kártyák azt is megmutatják, merre van Max Ernst?
Szerintem a medencében van.
Köszönöm szépen!
Mr. Ernst!
Jó hírem van.
Miután a New York-i Modern Művészetek Múzeuma
jelentős nyomást gyakorolt az amerikai kormányra,
végre megadták önnek a beutazási vízumot.
Köszönöm!
Ön és a felesége most már legálisan emigrálhatnak az Államokba.
A feleségem? Marie-Berthe?
Nem. Hadd pillantsak bele! Elnézést!
Luise Straus-Ernst?
1927-ben elváltunk.
- Itt az áll, Marseille-ben van. - Nem velem.
Szóval vele vagy nélküle tervez Amerikába utazni?
Vele akarnék, akár újra el is venném,
de évek óta nem láttam, és már új feleségem van.
- Marie-Berthe. - Pontosan.
Bonyolult helyzet.
Még sosem szeretett több embert egyszerre?
Kilenc éve ugyanaz a nő a feleségem.
És most hol van?
A lényeg az, hogy összetört szívvel, egyedül vagyok itt Marseille-ben.
Nem vette észre?
Táborba kerültem, és a szerelmem elhagyott engem.
Ez az ő köntöse.
Nem a feleségemről van szó, hanem egy gyönyörű angol festőnőről.
Érzi ezt?
Össze van törve.
Ezt megőrzöm magának.
- Igen? - Hallotta a hírt?
- Északkeleten Willkie vezet. - Coventryről beszélek.
Csak erről beszélnek a rádióban. A Luftwaffe szétbombázta.
Rengeteg civil áldozat, a város lángokban.
Nem hiába nevezik „blitzkrieg”-nek.
Churchill miért hagyja, hogy ilyen mészárlás legyen?
Minél előbb elfogadják a britek a helyzetet,
annál jobb lesz mindenkinek, beleértve Coventry polgárait.
Maga szerint a németek fognak nyerni.
Nézzen körül, Bingham! Gyengül az ellenállás.
A fasiszták hatalomra törtek a legtöbb nyugat-európai országban.
Ez az új világrend. Mi és ők.
- Demokrácia és fasizmus. - Két szuperhatalom.
Jézusom!
Nézze! Legalább nem kommunisták. A fasiszták hisznek a szabadpiacban.
Ford több mint 60 000 C-modellt adott el nekik öt év alatt.
- Együtt kell működnünk velük! - Parancsoljon!
Kösz, Steve!
Szóval a nácikkal akar üzletelni?
Ami Amerikát illeti, az üzlet az üzlet, Bingham.
A józan ész azt diktálja, hogy megerősítsük a pozíciónkat otthon,
és védjük az érdekeinket külföldön. Elég a háborúból!
Willkie tisztában van ezzel. Miután megválasztották, higgye el,
az amerikai kormány hangnemet vált majd.
Victor, vidd be a festményeket! Ne főjenek itt a kocsiban!
Hahó?
Peggy?
Nahát! Csak nem a chicagói Miss Mary Jayne Gold?
Mikor is találkoztunk utoljára? Amikor Gstaadban üdültünk? Igen.
1937 telén. Mit keresel még itt, drágám?
- Háború van. - Tényleg?
- Hová mész? - A szabóhoz.
Hogy van édesapád?
Fogalmam sincs.
Teszek egy kört, mielőtt visszamegyek New Yorkba.
- Most vettünk egy rakás Picassót. - Ezek az enyémek.
Marcel Duchamp azt mondta, hogy Max Ernst most itt lakik. Igaz ez?
- Bizony. - Ön pedig?
Késésben van. Örülök, hogy láttalak, Peggy.
Jól van.
Victor!
Bajtársak, jó reggelt!
Odanézzenek! Ki volt a szerencsés hölgy tegnap éjjel?
Hölgyek.
Két nő? Hogy tudsz mindkettőre figyelni?
Közgazdász vagyok. Ha nő a kereslet, nő a kínálat.
De mi a helyzet Miss Mary Jayne Golddal? Látom, hogy néz rád.
Igen, pontosan úgy néz rám, mint egy kutyára.
Nincs valami közte és az amerikai konzul között? Patterson.
- Miből gondolod? - Eljött érte a szállóba.
Igazi szószátyár.
Miért követed Miss Gold magánéletét?
A recepciós vagyok. A szálló szeme és füle.
Mindent megfigyelek. Ne próbáld meg elterelni a figyelmedet!
Mindannyian szenvedünk.
De ezektől a nőktől csak átmeneti vigaszt kapsz.
Minden energiánkkal a...
A forradalomra kell koncentrálnunk! Tudom. Embereket szöktetek.
Én a harcról beszélek.
Fegyverekkel?
Paul, ne!
Amikor a francia hadsereg leszerelt, eldobtuk a fegyvereinket.
Egy rakás fegyver van eltemetve szerte az országban.
Konkrét terv kell, és embereket kell toboroznunk.
Őrülten rohangáltam Párizsban, hogy elrejtsem a gyűjteményemet.
A Louvre alagsori széfjeiben akartam kezdeni,
de a kurátorokat lefoglalta a Mona Lisa,
és nem érdekelte őket pár értéktelen modern mázolmány.
Végül sikerült meggyőznöm pár múzeumi mitugrászt,
hogy elpostázzák őket nekem.
Azt írták a vámpapírra: „háztartási cikkek.”
Remélem, Vichy irodistái túl ostobák, hogy belenézzenek a csomagokba.
Ha minden igaz, már New Yorkba tartanak egy hajón.
Szerencsés festmények.
Victor feldúlt, mert nyár óta próbálunk
támogatói levelet szerezni neki a Modern Művészetek Múzeumától.
Talán hozzá kell mennem, hogy kimentsem.
Ez nem vicces.
Türelem, Victor! A héten végre Max is megkapta.
- Szerencsés Max. - Nem csak ő vár vízumra.
Alfred Barr túlterhelt, rengeteg segélykérést kap Európából.
- Ő túlterhelt? - A nejére bízta a vezetést.
- Elhiszi ezt? - Margára?
Remek ötlet. Ismerem őt a Harvardról. Akaratos nő.
Erről jut eszembe, maradhatna segíteni nekem.
Én? Egek, kizárt dolog.
Mi van, ha letartóztatnak engem, vagy kiutasítanak?
Nem őrültem meg, Varian.
Magával ellentétben zsidó vagyok.
Múlt héten úsztam meg egy szállodai razziát.
A következő repülővel megyek haza.
Miss Guggenheim!
Önnek csak Peggy.
Gyönyörű.
Különös.
Imádom.
Az összeset kérem. Magammal viszem őket New Yorkba.
Peggy!
Holnap van a születésnapom. Biztosan maga az ajándékom.
Rendezzünk magának partit!
Gyerekkoromban Kölnben mindig éjfélkor koccintottunk,
a születésnap előestéjén.
Akkor pontosan ezt fogjuk tenni.
A Les Milles-i tábor.
A hamis útleveled, Mrs. Bretherton néven. Emlékszel a foglyok nevére?
Michael Bretherton...
Ian Canning, Dennie Williams.
A kényszermunka közben kell meglógniuk.
Ha odajönnek a villába, hazajuttatjuk őket.
Valahogyan rébuszokban közöljem ezt velük?
Az angol lesz a kódnyelv.
A legtöbb őr itt nem ért angolul,
főleg ha gyorsan beszélsz.
Rendben.
Több turnusban ebédelnek. Ha jól időzítjük, mindig más őr lesz.
Ha valaki szaglászni kezd itt,
csak menj pár kört a kocsival, és gyere vissza értem!
Nem tudok autót vezetni.
Ez most komoly?
- Jó napot, asszonyom! - Üdv!
A férjemhez jöttem. Michael Bretherton.
Mon mari.
Bretherton?
Lássuk!
Megvan.
Az iratait!
Látogató Brethertonnak. D blokk.
- Tessék! Kinyitni! - Köszönöm!
Igen, később találkozunk.
Születésnapi partit rendeznek Ernstnek.
Köszönöm!
Sok művész lesz ott.
Duchamp, Chagall...
Chagall?
Meggyőzhetnéd, hogy emigráljon.
- És Max Ernst exfelesége? - Hány van neki?
Túl sok.
Kiderült, hogy a nő,
aki az amerikai beutazási vízumában szerepel,
1927-ben elvált tőle. Itt van valahol Marseille-ben.
- Keressük meg! - Megpróbálhatjuk. Luise Straus a neve.
Mi van, ha nem engedik be az Államokba az exneje nélkül?
Talán megoldható. Beszélek Binghammel.
A múzeum Pattersonnal lépett kapcsolatba. Vele kell beszélnünk.
Bízd rám!
Beszélsz Pattersonnal?
Miért is ne?
Szívesen elintézem.
Oké.
Gyerünk! Mozgás!
A felesége.
Nincs feleségem.
Drágám, ugyanolyan tréfamester vagy,
mint az esküvőnk napján.
Gyerünk!
Helló, drágám! A közös barátaink küldtek.
Az Air-Bel villában lakom, innen keletre.
Gyere oda, amint szabadulsz a munkából,
hogy minél előbb hazamehessünk. Érted, amit mondok?
Ne mozdulj! Nézz rám!
Sikerült lefotóznom.
Még kettő maradt.
Helló, drágám! Úgy örülök, hogy látlak!
Elnézést! Az egy Elizabeth Arden-rúzs.
Ezt a színt már nem gyártják.
Köszönöm!
Szeretlek, és hamarosan találkozunk.
Menj arrébb!
Ez kicsin múlt. Menjünk!
Induljunk!
Elnézést, uram!
Hol tartják őket?
Megmondtam. Tudtommal a Splendide-ben.
De nincsenek ott. A saját szememmel láttam Walter Benjamint.
Aztán eltűnt. Két nappal később megtaláltuk a holttestét Spanyolországban.
Tényleg?
Igen. És most semmi.
Max Ernst, André Breton,
Hans Bellmer, Marcel Duchamp,
Alma Mahler, Franz Werfel,
Heinrich Mann, Golo Mann...
Tudjuk, hogy Mr. Chagall még a házában van,
de mi van a többiekkel?
A maguk...
Amerikai Rendkívüli Mentőbizottsága
új helyre költözött Marseille-ben.
Éjjel-nappal figyeljük a kígyózó sorokban álló embereket,
de azok mind senkik.
A fontos emberek Mr. Fry listájáról?
Eltűntek.
Talán hőlégballonokkal repítik el őket.
- Tessék? - Egy gonddal kevesebb.
Örülnie kellene.
A németek nem örülnek. És én sem.
Maga felel ezekért az amerikaiakért. Bohócot csinálnak belőlem.
Szeretném átvenni magával,
hogy pontosan kik is dolgoznak a maguk kis bizottságában,
most rögtön, egyenként.
Kell egy toll.
Ez jó lesz.
Mary Jayne Gold apja a családom régi barátja. Értelmes fickó.
Akárcsak maga, ő sem akarja, hogy a lánya bajt keverjen itt.
Mr. Gold tisztában van vele, hogy a lánya prostituált?
Tessék?
Mary Jayne Gold aktájában világosan szerepel, hogy prostituált.
Egy amerikai szöszi, kiskutyával.
Olvastam az aktát. Mindenfelé dolgozik.
Ez csak félreértés lehet.
Miss Gold kalandvágyó fiatal hölgy,
de ettől még nem... Tudja...
Egy szöszi, kiskutyával?
Találkozott vele mostanság?
Nem igazán.
Csukja be az ajtót!
Segíthetek valamiben?
- Mr. Pattersonnal szeretnék beszélni. - Most épp vannak nála.
Variannel dolgozom a Rendkívüli Mentőbizottságnál.
De van időpontja?
Nem, de sürgős üzenetet hoztam.
Max Ernst német művész vízumával kapcsolatos.
Monsieur Ernst még Marseille-ben van?
Valójában partit rendez ma este.
Szívesen megismerném.
Ta-dam! Kész is.
És a hátúszás hogy megy?
Akkor gyakorold! Egy pillanat!
Szüksége van még valamire? Egy kicsit korábban megyek el ma este.
Programja van?
Nos, igen. Egy partira megyek egy kis kastélyba. Air-Bel villa a neve.
Egy valódi kastély?
Egész Marseille eljön. Max Ernst születésnapja lesz.
- Bonne soirée! - Bonne soirée!
Nem, azt jelenti: „Kellemes estét!”
Igen, apa beszél franciául.
De, beszélek, csak nem szeretek.
Gyönyörűen fest a villa.
Te sem nézel ki rosszul.
Hány vendéget várunk ma este? És zenekar is lesz?
A Vichy-kormány betiltotta a dzsesszt.
Ha álruhás rendőrök is jönnek, lecsuknak.
Varian, ez egy parti. Megpróbálnád élvezni?
Talán igazad van.
Egy nagy parti.
Táncolni fogok.
Táncolni fogunk.
Ez az én estém, bátyó.
Minden porcikámban érzem.
Úgy fogom ropni, hogy Ouidah-ban is remegni fog a föld.
Azt mondják majd, itt van Petit Petit másik országba ment
Nagy ember lett belőle
És most visszatért
Lisa?
Azért jöttem, hogy kicsalogassalak.
Kösz, nem.
Azt beszélik, remekül táncolsz.
Nincs kedvem partizni.
Mr. Benjamin miatt?
Nem csak miatta.
Egyikünknek sincs mit ünnepelnünk.
Max Ernst él.
Mind életben vagyunk, szerintem ez jó ok az ünneplésre.
Nincs előre kitalált menete annak, amit csinálunk, Lisa.
Csak tesszük, ami tőlünk telik.
Ezzel áltatod magad, hogy éjjelente tudj aludni.
Ki mondta, hogy tudok aludni?
Köszönöm!
Köszönjük!
Étel.
Bravó!
Ez a Mr. Fry csupa meglepetés, nem igaz?
Ezek a menekültek nem akarnak majd elmenni innen.
Állítólag kering egy festmény a francia Riviérán,
amit maga Churchill festett.
- Churchill fest? - Miért is ne?
A rádióban szörnyen unalmasnak hangzik.
Minden festő unalmas a rádióban.
- Hát, Chagall nem. - Ő kicsoda?
A férjem Franciaország legkedveltebb művésze.
Talán így van, drága Bella, de Duchamp a legjelentősebb.
És Chagall zsidó.
Amerikai vízummal, amit nem használ fel, hiába győzködöm.
Franciaország a hazám.
A nácik végül mindannyiunkért eljönnek majd. Még magáért is.
A csirke.
Bravó!
Köszönjük, Madame Nouget!
Köszönjük!
A barátom, Victor Serge szokta mondani,
hogy a fasizmus elől menekülő, száműzetésben élő emberek között
van elég ragyogó elme egy teljes nemzet újjáélesztéséhez.
- Így igaz. - Köszönöm, barátaim!
Ez a sötét utazás elviselhetetlen lenne önök nélkül.
Monsieur Fry, köszönjük a vendégszeretetét,
és az ügyünk iránti mély elkötelezettségét.
Köszönjük, hogy maga a mi sarkcsillagunk.
- Mondj beszédet, Varian! - Nem.
- Beszédet! - Beszédet!
Igen.
Köszönöm, André!
Igazán megtisztel.
Fiatalkoromban...
Még mindig fiatal.
Fiatalabb koromban...
a művészet volt a sarkcsillagom.
A leghűbb társam
és a megmentőm,
az összezavarodottság és a fájdalom időszakaiban.
Óriási megtiszteltetés,
hogy viszonozhatom ezt a művészeknek
és íróknak, akiknek az alkotásai oly sokat adtak nekem.
Köszönöm!
Most azt javaslom, a következő fogáshoz mindenki üljön át egy másik helyre.
- Már ha lesz következő fogás. - Rendben.
- Rajta! - Gyerünk!
Szörnyen fogsz hiányozni.
- Helló! - Helló!
Úgy látom, jól megvagytok Thomasszal.
- Féltékeny vagy? - Nem.
És ki a kis barátnőd?
Semmi közöd hozzá.
De a mindenit!
Az amerikai konzul?
Az emberek pletykálnak.
Azt is pletykálják,
hogy minden csinos menekülttel lefeküdtél Marseille-ben,
szóval mázlid van, hogy a város hemzseg a kétségbeesett nőktől.
Egy francia rendőr ma prostituáltnak nevezett.
Miért beszéltél egy francia rendőrrel?
Nem szabadkozom,
hogy minden lehetséges eszközzel próbálok életeket menteni.
Ugyan, kérlek!
Hölgyeim és uraim, a figyelmüket kérem!
Tíz, kilenc,
nyolc, hét,
hat, öt...
Állj!
Négy, három,
kettő, egy, én!
Boldog születésnapot!
Na és ő?
Karót nyelt. Kinézem belőle, hogy a Gestapo embere.
Na és ő?
Túl merev. Szerintem...
Francia rendőr?
Francia rendőr.
Mary Jayne, a puccos kis barátaid közül
melyik brit kém?
Honnan tudjam? Miért?
A brit hírszerzés ellenállócsoportokat finanszíroz.
Alapítok egyet.
Tényleg?
Rám számíthatsz.
Tudok egy fickót. Mesterlövész a Les Milles-i táborban.
Úgy hiszem, a szövetségesünk.
Talán itt is toborozhatok.
Hogyhogy ennyit tudsz ezekről a dolgokról?
A britek egyedül harcolnak. Segítség kell nekik.
Most rögtön haza kell vinnie!
Betoppant a főnököm. Nem láthat így engem.
Hol dolgozik?
Az amerikai konzulátuson. Patterson konzul itt van a partiban.
Istenem! Mégis mit keres itt?
- Ne játszd a meglepettet! - Nem hívtam meg.
Nem?
Mi ütött beléd?
Azonnal indulnunk kell!
Jól van, menjünk!
Menjünk!
Jesszus...
Helló!
Mit keres egy csinos lány egy ilyen koszfészekben?
Ez... valójában dizájnerdarab.
Igyunk valamit!
Varian!
- Lena! Már kerestelek. - Jöjjön!
- Nézd, kit találtam! - Üdv! Ő kicsoda?
Luise Straus.
Én... Varian Fry vagyok, a Rendkívüli Mentőbizottságnak dolgozom.
Ez fantasztikus. Van egy vízumunk önnek.
- Max? - Elnézést!
Luise!
Csak káprázik a szemem?
Nem tudom.
Mit keresel itt?
Most már elveheti, és elutazhatnak Amerikába.
Most rögtön?
- Egyszer elég volt. - De közös vízumuk van.
Nem.
Te vagy az egyetlen gyermekem anyja,
és becsületes vagyok.
Igazán? Mióta?
Ne aggódj, drágám! Ha ő nem megy hozzád,
majd én megteszem.
Csin-csin!
Hölgyeim és uraim!
Most, e csodálatos este végén, kívánhatnak valamit.
Egyetlen dolgot.
És a kívánságokat kiküldjük a világegyetembe.
Gyújtsák meg a gyertyájukat...
mint én!
És óvatosan engedjék útjára...
a tavon!
Mit kívántál?
Hogy véget érjen a háború.
Semmi mást?
Egy cigarettát.
Nem is dohányzol.
Nem?
Na és te? Mit kívántál?
Nem hiszek a kívánságokban.
Ha akarunk valamit, tennünk kell érte.
Kesztyűs kézzel bánok veled.
Jó éjt, Lisa Fittko!
Sajnálom, én...
Nem tudom újra megtenni.
Micsoda?
Tudtad, hogy ma partit rendezünk?
Kémkedsz utánam?
Ne áltasd magad!
Most menj!
Kibaszott hercegnő!
Mademoiselle Letoret!
Miért kiabál?
Távirat a Külügyminisztériumnak!
- Rendben. - Szemmel tartom Varian Fry-t, stop.
Megkérdőjelezhetően viselkedik, stop.
Vajon a Mentőbizottság munkája ellenkezik az amerikai érdekekkel? Stop.
Kurvára elment az eszük.
Ezt is írjam bele a táviratba?
- Milyen volt a parti tegnap este? - Végül nem mentem el.
Aztán előrehozzuk.
Majd üdvözöljük a Napot.
Érezzék a sugarait!
Aztán jön a harcos póz.
Kösz, hogy eljött. Itt nem hallanak minket.
Tökéletesek lesznek. Megcsináltatom az útleveleket.
Ügyes ez a lány.
És Varian?
- Ő nem keveredhet bele. - Miért nem?
- Nem, és kész. - Meg kell nyernünk a háborút.
Varian Fry már belekeveredett, akár tudja, akár nem.
AZ ATLANTI-ÓCEÁNON TÚL
JULIE ORRINGER REGÉNYE ALAPJÁN
EZ A SOROZAT A KÉPZELET SZÜLEMÉNYE,
AMELYET VALÓDI EMBEREK ÉS ESEMÉNYEK IHLETTEK.
A feliratot fordította: Kiss Hajnalka