Uutisia Euroopasta.
Englannissa Coventryn kaupunki on liekeissä.
Luftwaffe on elokuun jälkeen pudottanut sinne 200 tonnia pommeja.
Sadat ovat kuolleet ja vielä useammat loukkaantuneet.
Viime yön pommituksissa -
kaupungin sähköt ja vedenjakelu katkesivat ja tulipaloja syttyi.
Se menee taas väärin.
Teet tästä liian vaikeaa. - Ei se ole vaikeaa.
Huulipuna on ainoa keino kuvata vankilassa.
Miesten vangitsemisessa Dunkerquessa on lähes viisi kuukautta.
Ja natsit pommittavat Britanniaa rajusti.
Ymmärrän kyllä tehtävän tärkeyden.
Yritä vielä.
Laita punaa huuliin ja ota kuva puuteripeilin suojissa.
Vartija on vieressä. - Sano ehostavasi itseäsi.
Et tajua huulipunasta mitään.
Tietäisitpä vain.
Ole hyvä sitten.
Pidät sitä väärin.
Miten aiot painaa laukaisinta? - Odota nyt hetki.
Hemmetti!
Filmirulla on puikon alla. Linssi on pohjassa.
Osoita sillä miesten kasvoihin ja pyydä katsomaan kohti.
Filmiin mahtuu 12 kuvaa. Otin nyt yhden, eli jäljellä on 11.
Selvä.
Herra Fry. Istukaa seuraan. Puhuimme teistä juuri.
Auben nalle.
Kuusi kättä ja avaimenreiät ovat tietysti selvä merkki.
Kiltti herra Fry -parka, aivan yksin täällä.
Enemmän minua kiehtoo ikkunasta katsova silmä.
Odottakaa.
Kas noin. Nyt se käy järkeen.
Hän on vieraantunut itsestään.
Kortit tarjoavat teille hienon mahdollisuuden.
Olemme olleet huvilalla jo kuukauden.
Olemme tarkkailleet teitä. Katsokaa sisimpäänne -
ja kuunnelkaa alkukantaisia impulssejanne, niin vapaudutte.
Luottakaa siihen, että kirkas valo syttyy sysipimeydessä.
Luulette saavanne kaiken tarpeellisen tiedon radion uutisista.
Toimittajana olen sitä mieltä.
Radiosta kuulee vain eilisen uutisia.
Me tahdomme tietää, mitä tapahtuu nyt.
Jos nykyhetken näkee selvästi, tulevaisuus ei ole uhka.
Kertovatko kortit, mistä löytäisin Max Ernstin?
Hän taitaa olla uimassa.
Suurkiitos.
Herra Ernst!
Minulla on uutisia.
New Yorkin modernin taiteen museon vahvan painostuksen jälkeen -
Yhdysvaltain hallitus on viimein myöntänyt teille viisumin.
Kiitos.
Te ja vaimonne voitte nyt laillisesti muuttaa Yhdysvaltoihin.
Vaimoniko? Siis Marie-Berthe?
Ei. Saisinko tarkistaa?
Luise Straus-Ernst?
Me erosimme vuonna 1927.
Tämän mukaan hän on Marseillessa. - Ei minun kanssani.
Tuleeko hän mukaanne Amerikkaan vai ei?
Kyllä se minulle sopisi,
mutten ole nähnyt häntä vuosiin, ja olen naimisissa toisen kanssa.
Marie-Berthen. - Niin.
Mutkikasta.
Rakastatteko te aina vain yhtä kerrallaan? - Olen ollut naimisissa yhdeksän vuotta.
Missä vaimonne on?
Asian ydin on, että olen Marseillessa yksin ja sydän särkyneenä.
Ettekö ole huomannut? Jouduin leirille, ja rakkaani hylkäsi minut.
Aamutakki on hänen.
Hän ei ollut vaimoni, vaan kaunis englantilainen taidemaalari.
Tunnetteko sen?
Särkynyt.
Pidän tämän tallessa.
Kuulitko uutiset?
Wilkie johtaa gallupeja koillisessa.
Tarkoitan Coventrya. Radiossa kerrotaan Luftwaffen rajuista pommituksista.
Siviilivahinkoja, kaupunki liekeissä. - Ei sitä turhaan salamasodaksi sanota.
Miksi Churchill sallii kansansa teurastuksen?
Mitä pikemmin britit hyväksyvät tilanteen, sitä parempi kaikille,
myös coventrylaisille.
Uskot Saksan voittavan.
Avaa silmäsi, Bingham. Vastarinta heikkenee.
Italia, Espanja, Saksa ja suurin osa Ranskaa on fasisteilla.
Tämä on uusi maailmanjärjestys. Me vastaan muut.
Demokratia ja fasismi.
Kaksi suurmahtia.
Jessus.
Eivät he sentään kommunisteja ole. Fasistit uskovat yrittäjyyteen.
Ford on myynyt Saksaan viidessä vuodessa yli 60 000 C-mallia.
Yhteistyötä on pakko tehdä. - Olkaa hyvä.
Kiitos, Steve.
Puhut nyt liiketoimista natsien kanssa.
Amerikassa liiketoiminta on liiketoimintaa.
On vain järkevää vahvistaa asemiamme kotimaassa -
ja suojella intressejämme ulkomailla. Vältetään sotaa kaikin keinoin.
Kun Wilkie valitaan ensi viikolla presidentiksi,
ääni Yhdysvaltain hallinnon kellossa muuttuu.
Victor, vie taideteokset sisään suojaan auringolta.
Päivää!
Peggy?
Jopas! Sehän on itse neiti Mary Jayne Gold Chicagosta.
Missä näimme viimeksi? Gstaadissahan se oli.
Talvella 1937.
Miksi olet vielä täällä? Nyt on sota. - Tosiaanko?
Mihin olet matkalla? - Räätäliin.
Miten isäsi voi? - En tiedä.
Kierrän etelässä ennen kuin palaan New Yorkiin.
Hankimme suuret määrät Picassoa. - Nämä ovat minun.
Marcel Duchamp sanoi Max Ernstin olevan täällä. Pitääkö paikkansa?
Ilmielävänä. - Ja te olette?
Kiireinen. Tosi kiva nähdä, Peggy!
Mennään.
Victor!
Toverit! Huomenta.
Kuka nainen sai nauttia seurastasi viime yön?
Heitä oli kaksi.
Miten pystyt antamaan tarpeeksi huomiota kahdelle?
Olenhan ekonomisti. Kysynnän ja tarjonnan laki.
Entä Mary Jayne Gold? Olen nähnyt, miten hän katsoo sinua.
Samalla tavalla kuin koiraa.
Eikö hänellä ole jotain Amerikan konsulin kanssa? Sen Pattersonin?
Miten niin? - Patterson hakee hänet täältä välillä.
Se mies puhuu paljon.
Miksi seuraat neiti Goldin yksityiselämää? - Minä olen hotellin silmät ja korvat.
Painan kaiken mieleeni. Ja sinun pitää keskittyä asiaan.
Meillä kaikilla on vaikeaa. Ne naiset tarjoavat vain hetken helpotusta.
Pysyvä muutos saadaan...
...vallankumouksella. Tiedän! Autan ihmisiä pakoon joka päivä!
Tarkoitan vastarintaa.
Aseellistako?
Aseita? Ei, Paul.
Kun Ranskan armeija demobilisoitiin,
aseet jäivät niille sijoille. Koko maa on täynnä asekätköjä.
Tarvitaan suunnitelma ja lisää väkeä.
Säntäilin ympäri Pariisia ja yritin piilottaa kokoelman.
Yritin saada teokset Louvren kellariholveihin,
mutta siellä kiinnosti vain Mona Lisan suojelu,
ei minun arvottomat modernit maalaukseni.
Lopulta suostuttelin muutaman museon työntekijän -
pakkaamaan ja lähettämään kokoelman.
Vientilomakkeisiin ne merkittiin kotitaloustarvikkeiksi.
Toivotaan, etteivät Vichyn byrokraatit tajua tarkastaa sisältöä.
Niiden pitäisi jo olla laivassa matkalla New Yorkiin.
Maalauksilla on onnea.
Olemme yrittäneet saada MoMA:n Alfred Barrilta -
suosituksen Victorin viisumia varten kesästä asti.
Ehkä hän pääsee pois vain naimalla minut.
Ei naurata.
Kyllä se siitä. Max sai suosituksen tällä viikolla.
Onnenpoika. - Moni muukin odottaa viisumia.
Barr on pulassa Euroopasta tulevien avunpyyntöjen kanssa.
Hänkö on pulassa? - Hänen vaimonsa hoitaa asiaa.
Voitko kuvitella? - Margako?
Hyvin keksitty. Tunsin Margan Harvardissa. Hän ei arkaile.
Siitä keksinkin. Jää tänne auttamaan minua.
Minäkö? En todellakaan.
Entä jos minut pidätetään tai karkotetaan?
En ole järjiltäni. Muista, että minä olen juutalainen.
Hotellini ratsattiin juuri viime viikolla. Häivyn täältä mahdollisimman pian.
Neiti Guggenheim.
Peggy vain.
Upea. Omituinen.
Rakastan sitä.
Otan kaiken. Vien kaiken mukanani New Yorkiin.
Peggy.
Huomenna on syntymäpäiväni. Olette lahjani.
Järjestetään teille juhlat.
Lapsuuteni Kölnissä nostimme aina maljan keskiyöllä,
kun syntymäpäivä alkoi. Reinfeiern.
Sitten tehdään nytkin samoin.
Des Milles'n leiri.
Ensimmäinen väärä passisi, Bretherton. Muistatko vankien nimet?
Michael Bretherton,
Ian Canning, Dennie Williams. - Heidän pitää karata ulkotöistä.
Huvilalta järjestämme heidät Englantiin.
Kerronko tuon jollakin salakielellä?
Salakieli on englanti.
Vartijat eivät ymmärrä englantia, varsinkaan jos puhut nopeasti.
Selvä.
He syövät vuoroissa. Oikealla ajoituksella vartija vaihtuu joka kerta.
Jos joku tulee nuuskimaan,
ajele hetki ympäriinsä ja tule sitten takaisin tähän.
En osaa ajaa autoa. - Ei ole totta.
Päivää, rouva. - Päivää.
Tulin tapaamaan miestäni, Michael Brethertonia. Mon mari.
Brethertonko?
Katsotaan.
Aivan.
Henkilöllisyystodistus.
Vierailija Brethertonille D-osastolla.
Noin. Avatkaa! - Kiitos.
Hyvä. Nähdään.
Max Ernstille järjestetään illalla syntymäpäiväjuhlat.
Sinne tulee paljon taiteilijoita. Duchamp, Chagall...
Ai Chagall?
Voit taivutella häntä lähtemään.
Entä Maxin ensimmäinen vaimo? - Montako heitä on?
Liian monta.
Nainen, joka on merkitty hänen Yhdysvaltain-viisumiinsa,
erosi hänestä vuonna 1927 mutta on nyt jossakin päin Marseillea.
Etsitään hänet. - Yritetään. Nimi on Luise Straus.
Mitä jos hän ei pääse maahan ilman entistä vaimoaan?
Kysyn Binghamilta, voiko viisumin jakaa.
MoMA lähestyi Pattersonia. Pitää puhua hänelle.
Minä teen sen. - Puhutko Pattersonille?
Miksei?
Teen sen mielelläni.
Selvä.
Vauhtia nyt.
Vaimosi.
Ei minulla ole vaimoa.
Kultaseni, sinä se jaksat vitsailla yhtä paljon kuin ennenkin.
Sinne vain.
Hei, kultaseni. Yhteiset ystävät lähettivät minut.
Asun Villa Air-Belissä. Se on täältä itään.
Tavataan siellä heti, kun pääset töistä.
Sitten viedään sinut pian kotiin. Ymmärrätkö?
Älä liiku. Katso tänne.
Sain kuvan.
Kaksi jäljellä.
Hei, kulta. Onpa ihana nähdä.
Anteeksi. Se on Elizabeth Ardenia.
Sitä väriä ei enää valmisteta.
Kiitoksia.
Rakastan sinua. Pidän yhteyttä.
Väistä.
Vähältä piti. Lähdetään.
Mennään.
Anteeksi.
Missä he piileskelevät?
Viimeisin tietoni on hotelli Splendide.
Siellä he eivät enää ole. Näin Walter Benjaminin omin silmin.
Sitten hän katosi. Kaksi päivää myöhemmin hän löytyi kuolleena Espanjasta.
Niinkö?
Niin. Emmekä nyt tiedä mitään.
Max Ernst, André Breton, Hans Bellmer, Marcel Duchamp,
Alma Mahler, Franz Werfel, Heinrich Mann, Golo Mann.
Herra Chagall on yhä mökissään,
mutta entä muut?
Se teidän -
Amerikan hätäpelastuskomiteanne on uudessa paikassa Marseillessa.
Sinne jonottaa ihmisiä yötä päivää, mutta he ovat mitättömyyksiä.
Kaikki tärkeät henkilöt herra Fryn listalta.
Kadonneet.
Ehkä heitä lennätetään pois kuumailmapalloilla.
Mitä? - Heidät voi unohtaa. Olkaa tyytyväinen.
En ole, eivätkä ole saksalaisetkaan.
Te olette vastuussa amerikkalaisista. He pitävät minua pilkkanaan.
Käydään läpi komiteassa kanssanne yhteistyötä tekevät henkilöt -
yksi kerrallaan.
Tarvitsen kynän.
Tämän.
Mary Jayne Goldin isä on perhetuttu. Järkevä mies.
Hänkään ei halua, että tytär aiheuttaa hankaluuksia täällä.
Tietääkö herra Gold tyttärensä työskentelevän prostituoituna?
Mitä?
Poliisilla on selvä tieto, että Mary Jayne Gold on prostituoitu.
Amerikkalainen blondi, jolla on pieni koira.
Olen lukenut kansion itse. Hän kulkee kaupungilla.
Siinä on jokin väärinkäsitys.
Neiti Gold on seikkailunhaluinen nuori nainen, muttei...
Blondi, jolla on pieni koira.
Oletteko tavannut häntä hiljattain?
En ole.
Sulje ovi.
Voinko auttaa?
Odotan herra Pattersonin puheille. - Hänellä on tapaaminen.
Työskentelen herra Fryn kanssa hätäpelastuskomiteassa.
Oletteko varannut ajan?
En, mutta minulla on kiireellinen viesti.
Se koskee saksalaisen taiteilijan Max Ernstin viisumia.
Onko herra Ernst Marseillessa?
Hän järjestää tänään juhlat.
Haluaisin tavata hänet.
Ja voilà. Valmis.
Entä selkäuinti?
Sinun pitää jatkaa harjoittelua. Odota.
Tarvitsetteko vielä jotakin? Lähden hiukan aikaisemmin.
Juhlapäiväkö?
Kyllä, sillä menen juhliin kartanoon nimeltä Villa Air-Bel.
Oikein kartanoonko?
Siellä juhlitaan Max Ernstin syntymäpäivää.
Bonne soirée! - Sitä samaa.
Ei, se tarkoittaa mukava iltaa.
Kyllä isä ranskaa osaa.
Osaanhan, en vain pidä siitä.
Talo näyttää hienolta.
Sinäkään et näytä hullummalta.
Montako vierasta tulee? Tänne on kuulemma tulossa yhtyekin.
Vichy teki jazz-musiikista laitonta.
Voimme kaikki joutua vankilaan.
Järjestämme juhlat. Voitko edes yrittää pitää hauskaa?
Saatat olla oikeassa.
Oikein isot juhlat.
Nyt tanssitaan.
Tänään tanssitaan.
Tämä on minun iltani, veli.
Tunnen sen sisuskaluissani.
Tanssia tömistän niin, että se tuntuu Ouidah'ssa asti.
Se on Petit, siellä sanotaan Hän on palannut
Hän kasvoi isoksi ja tuli takaisin
Lisa?
Houkuttelen sinut ulos luolastasi.
Ei kiitos.
Huhun mukaan osaat tanssia.
Ei huvita juhlia.
Mietitkö herra Benjaminia?
En pelkästään häntä.
Kenelläkään täällä ei ole aihetta juhlaan.
Max Ernst on elossa.
Kuten me muutkin. Sitä sietää juhlia.
Meillä ei ole ohjekirjaa toiminnallemme.
Yritämme vain kaikki tehdä parhaamme.
Vakuutat noin itsellesi, jotta pystyt nukkumaan yösi.
Väittikö joku, että nukun yöni?
Kiitos.
Ruoka.
Bravo!
Herra Fry onkin yllätyksiä täynnä.
Nämä pakolaiset eivät varmasti halua lähteä Ranskasta.
Côte d'Azurilla pyörii kuulemma itse Winston Churchillin tekemä maalaus.
Maalaako Churchill? - Miksipä ei?
Hän kuulostaa radiossa ikävystyttävältä.
Kaikki maalarit ovat tylsiä radiossa.
Ei sentään Chagall.
Kuka hän on? - Puolisoni.
Ja Ranskan rakastetuin taiteilija.
Ehkä niin, Bella, mutta Duchamp on tärkein.
Chagall on myös juutalainen.
Eikä suostu käyttämään saamaansa Yhdysvaltain viisumia.
Ranska on kotini.
Natsit etsivät lopulta meidät kaikki. Jopa sinut, Marc.
Kanaa!
Brava!
Kiitos, madame Nouget.
Kiitos!
Ystäväni Victor Serge sanoo,
että täällä fasismin alta maanpakoon lähteneiden keskuudessa -
on tarpeeksi lahjakkuutta kokonaisen kansakunnan elvyttämiseen.
Näin on. - Kiitos, ystäväni.
Ilman teitä tämä synkkä matka olisi sietämätön.
Kiitos vieraanvaraisuudestanne, herra Fry,
ja sitoutumisestanne asiallemme.
Kiitos, että olette pohjantähtemme.
Puhe, Varian. - Ei...
Puhe!
Hyvä.
Kiitos, André.
Tämä on suuri kunnia.
Kun olin nuori...
Olet yhä nuori.
Kun olin nuorempi,
taide oli minun pohjantähteni.
Uskollisin kumppanini -
ja pelastajani hämmennyksen ja tuskan täyttämänä aikana.
On elämäni suurin kunnia tehdä nyt vastapalvelus taiteilijoille -
ja kirjailijoille, joiden teokset ovat antaneet minulle paljon.
Kiitos siis.
Ehdotan, että vaihdamme paikkoja ennen seuraavaa ruokalajia.
Jos sellainen siis on tulossa. - Selvä.
Ylös vain.
Sinua tulee ikävä.
Hei. - Hei vain.
Sinä ja Thomas olette läheisiä.
Oletko mustasukkainen? - En.
Kuka sinun seuralaisesi on? - Ei kuulu sinulle.
Mutta hemmetti vieköön.
Yhdysvaltain konsuli.
Sana kiirii.
Myös se sana, että olet maannut kaikkien Marseillen sievien pakolaisten kanssa.
Onneksesi kaupungissa riittää nyt epätoivoisia naisia.
Poliisi puhui sinusta tänään prostituoituna.
Miksi puhuit poliisin kanssa?
En pyydä anteeksi sitä, että käytän kaikkia keinojani ihmisten pelastamiseksi.
Älä nyt viitsi.
Hyvät naiset ja herrat, saisimmeko huomionne!
Kymmenen, yhdeksän, kahdeksan, seitsemän, kuusi, viisi...
Seis, seis!
Neljä, kolme, kaksi, yksi, minä!
Onneksi olkoon!
Entä hän?
Liian siisti. Pikemminkin Gestapon leivissä.
Entä mies?
Estynyt.
Veikkaisin valtion poliisia.
Valtion poliisi.
Mary Jayne, kuka hienoista ystävistäsi täällä on brittivakooja?
Mistä minä tiedän? Miten niin?
Britannian tiedustelupalvelu rahoittaa vastarintasoluja.
Haluan perustaa sellaisen.
Niinkö? - Olen mukana.
Teidän pitäisi tavata des Milles'n leirin tarkka-ampuja.
Hän on varmasti puolellamme.
Täältä voisi löytyä innokkaita.
Mitä sinä tiedät tarkka-ampujista ja vastarintasoluista?
Britit tarvitsevat apua taistelussa natseja vastaan.
Minun pitää päästä heti kotiin.
Pomoni tuli juuri. Hän ei saa nähdä minua. - Missä olet töissä?
Yhdysvaltain konsulaatissa. Konsuli Patterson on tuolla.
Mitä hän täällä tekee?
Älä esitä. - En minä häntä kutsunut.
Etkö?
Mikä sinua vaivaa?
Minun pitää päästä heti pois.
Mennään sitten.
Hyvä.
Jessus.
Kas, hei.
Mitä noin kaunis tyttö tekee tällaisessa murjussa?
Asuni on couture-luomus.
Haetaan sinulle juotavaa.
Varian.
Lena! Mietinkin, missä olet.
Katso, kenet löysin. - Hei. Siis kenet?
Luise Strausin.
Minä olen Varian Fry hätäpelastuskomiteasta.
Upeaa. Meillä on viisumi teidän nimellänne.
Max. - Anteeksi vain.
Luise.
Oletko todellinen?
En tiedä. - Miten sinä täällä olet?
Nyt voitte mennä naimisiin ja lähteä Amerikkaan.
Juuri nytkö?
Yksi avioliitto riitti. - Olette samassa viisumissa.
Ei.
Olet ainoan lapseni äiti, ja minä pidän aina sanani.
Pidätkö? Mistä lähtien?
Ei hätää, kultaseni. Jollei hän halua naimisiin,
minä voin tehdä sen.
Kippis!
Hyvät naiset ja herrat.
Tämän ihanan illan lopuksi -
voitte esittää toivomuksen.
Yhden toivomuksen.
Lähetämme sen universumille.
Sytyttäkää kynttilänne -
näin.
Ja laskekaa se varovasti järveen.
Mitä toivoit?
Toivoin sodan loppuvan.
Eikö muuta?
Savuketta.
Et sinä polta.
Enkö?
Mitä sinä toivoit?
En usko toivomuksiin.
Jos haluaa jotakin, pitää toimia.
Mekkosi istuu kuin hansikas.
Hyvää yötä, Lisa Fittko.
Anteeksi, en...
En voi tehdä tätä taas. - Mitä?
Tiesitkö tästä juhlasta?
Vakoiletko minua?
Älä imartele itseäsi.
Sinun pitää lähteä.
Helvetin prinsessa.
Neiti Letoret!
Miksi huudatte?
Sähke ulkoministeriöön ja heti.
Selvä. -"Tarkkailen Varian Fryta.
Kyseenalaista käytöstä.
Toimiiko hätäpelastuskomitea Amerikan etuja vastaan?"
Seinähullua sakkia.
Tuleeko tuo sähkeeseen?
Oliko juhlissa mukavaa? - En mennytkään sinne.
Sitten jalka eteen.
Ja tervehditään aurinkoa.
Tunnetaan aurinko.
Sitten soturiasentoon.
Kiitos, että tulitte. Täällä meitä ei kuulla.
Nämä ovat hyviä. Teetän passit.
Taitava nainen.
Entä Varian?
Hän ei voi olla mukana tässä. - Miksei?
Ei vain voi.
Me käymme sotaa.
Varian Fry on jo tietämättään mukana.
PERUSTUU JULIE ORRINGERIN ROMAANIIN
Sarja on fiktiota mutta tositapahtumien ja oikeiden ihmisten inspiroima.
Tekstitys: Mari Harve