Passagerer på Flight 532, St. Louis-Chicago O'Hare, Gate 93.
Deres fly afgår nu fra Gate C3.
Var du ikke lavere, sidst jeg så dig?
Du er sent på den. Jeg har stået her i to timer med skiltet, så klap i!
Jeg har også savnet dig.
Jeg vidste ikke, du havde en bror. Hvad hedder han?
Kaito.
Han er yngre end mig. Han gik i skole.
- Så han er klogere? - Det synes vores mor.
Hvordan er han?
Han så op til mig. Han fulgte mig overalt.
Jeg plejede at blive vred og bad ham om at gå sin vej.
Han vil stadig gerne være som mig. Chihara-kai.
Jeg lovede vores mor, at jeg ikke ville lade ham blive det.
Men Hayama har trukket ham ind i det.
- Så træk ham ud. - Jeg har prøvet.
- Han lytter ikke til mig. - Prøv igen. Accepter ikke et nej.
- Fald syv gange, rejs dig otte. - Du lyder som en japansk bedstemor.
- Hvad vil du gøre nu? - Lytte til mit eget råd.
Skaffe penge til at starte forfra. Tage mig af pigerne, Erika og Daichi.
Jeg taler med hende.
Jeg er nødt til at gå. Ceremonien starter om et par timer.
Kommer du tilbage?
Er du sikker på, at du ønsker det?
Ja.
Godt.
FYRVÆRKERI
ANTIKVITETER
- Du ser anderledes ud. - Det siger du ikke.
Pænere tøj. Du plejede at klæde dig som en taber.
Hvad laver du egentlig hele dagen? Det har jeg spekuleret meget på.
Jagter historier over hele byen.
- Så du bestemmer selv hvornår? - Ja, mere eller mindre.
Alligevel har du ikke tid til at ringe hjem?
Okay, hvis vi lige glemmer mig ... Har du det godt?
Det går op og ned.
Mest ned.
Far måtte droppe sit "jeg tror ikke på depression".
- Han tror da på depression ... - Det ved du ikke.
Du rejste, før det blev slemt.
Jeg er begyndt at lave aktiviteter. Så bekymrer mor og far sig mindre.
Jeg vil bede dig om en tjeneste. Skoleavisen.
Kom og tal med journalistklubben. Jeg vil stille spørgsmål som:
"Har du en kæreste i Japan?"
Jeg vidste det! Du er gift og har børn, men har aldrig fortalt os det.
Langt fra.
Velkommen.
Ishida var forsigtig. Han holdt det hele i balance.
Men ham der ...
Det er midlertidigt, indtil Tanaka vælger en ny oyabun.
Jeg håber, hans helbred holder.
Især nu, hvor Tozawa er tilbage.
Tozawa bliver større og større.
Måske bliver vi alle nødt til at bøje os for ham.
Ellers ender vi som Ishida.
- Jeg beklager dit tab. - Det burde du også.
Lad mig give dig et råd i sorgen:
Sorg kan få os til at handle overilet.
Du bør modstå dine indskydelser.
Fjern din hånd.
- Ellers flår jeg din strube ud. - Vi ses snart igen.
Det dumme svin!
Vi gengælder tjenesten til hans begravelse.
Sato, sig til mændene, at de skal finde deres våben.
Med al respekt ... Tozawa nægter, at han stod bag.
Tager du nu hans parti?
Hvis vi angriber uden beviser, kan vi få andre gumier imod os.
Jeg foreslår, at vi venter.
Kun kujoner venter.
Hvem her er enig med Sato?
Kaito, hvad siger du?
Svar mig!
Hvis end du siger, kashira.
Har oyabun opdraget os til at være bange for vores egen skygge?
Eller kræver vi hævn, når nogen angriber os?
Ja!
Sato ...
Føler du, at du ikke kan adlyde mine ordrer?
Nej.
Pis!
Vi har flere spørgsmål. Det tager ikke lang tid.
Kan jeg hjælpe dig?
Var det dem, du så?
Ja.
Var det alt?
Sidst bad vi dig beskrive skytterne.
Faldt det dig ikke ind at nævne, at de havde ens tatoveringer?
Jeg havde lige overlevet et skyderi.
Du sagde også, at du knap nok kendte arkitekten.
Men aviserne skriver, at I havde et forhold.
Hvis I vil afhøre mig, så tag mig med på stationen.
Miss Porter, vi forsøger bare at udfylde hullerne.
- Er jeg mistænkt? - Nej.
Men forlad venligst ikke byen uden at underrette os først.
Hav en god dag.
Det begynder, så snart jeg træder indenfor, ikke?
- Slap af. - Åh, skat!
- Hej, mor. - Min lille skat er hjemme!
Åh Gud! Jeg vidste ikke, om du kom, efter dine planer blev ændret.
- Det er jeg ked af. - Se, hvor løst dit jakkesæt sidder.
Hvad får du at spise derovre? Små skiver rå fisk?
- Det er ikke mad ... - Det er madding.
- Jeg spiser. Det lover jeg. - Din far er i baghaven.
- Er drikkevarerne kommet? - Ja.
Godt. Stil dem i teltet, hvis det begynder at regne.
En 60-watts pære burde være nok.
Pas på, du gamle. Du må ikke falde på din store dag.
Du ser godt ud.
- Det syntes mor ikke. - Altså ...
- Kan jeg hjælpe med noget? - Nej, der er styr på det.
Hvor lang var rejsen?
Jeg passerede datolinjen, så det er som at rejse tilbage i tiden.
Gid, det var muligt.
- Gå ind og frisk dig op. - Ja, det må jeg hellere.
- Din far er glad. - Det er jeg også.
Jeg går op og tager et bad og skifter tøj.
- Josh. - Mor ... Jake.
Det er rart at se, at du prioriterer familien.
Det kunne have været værre.
FØRSTEPLADSEN FOR SKUESPIL 1993
FREMMED I ET FREMMED LAND
Alt ser fint ud, boss.
Undskyld mig.
Det, du så med Jake, er ikke, hvad du tror.
- Jeg sagde bare farvel til ham. - Skal du roses for det?
Tozawa er alligevel træt af mig. Han har fundet en ny pige.
- Yngre. Klar til at tage min plads. - Er du færdig?
Oyabun vil have din underskrift.
Ellers siger jeg, at du nægtede. Der er meget, jeg kunne sige til ham.
Hvem fortalte dig, hvor jeg bor?
Ikke nogen. Det er nemt at finde ud af, hvor betjente bor.
Hvorfor skød du mig ikke under razziaen, da du havde chancen?
- Du var sluppet af sted med det. - Jeg er ikke morder.
- Du myrdede Ishida med koldt blod. - Tror du, jeg ønskede det?
Da du og den kvinde angreb min gumi, havde jeg ingen steder at tage hen.
Ingen penge. Intet. Tror du, at en som mig kan finde et andet job?
- Hvad har det med Ishida at gøre? - Tozawa gav mig et tilbud.
"Dræb Ishida. Så giver jeg dig penge, så du kan komme ud af dette liv."
Jeg havde intet valg.
Hvor er det skydevåben, du brugte i klubben?
Giv mig vidnebeskyttelse, så fortæller jeg alt, hvad jeg ved.
Du ser for mange amerikanske film.
Vi har ikke vidnebeskyttelse i Japan. Og heller ikke tilståelsesaftaler.
Et dobbeltdrab giver dødsstraf, og fire personer blev dræbt.
Men hvis du samarbejder ...
... kan det sættes ned til manddrab.
I fængslet vil du være beskyttet mod Tozawa de næste 20 år.
- 20 år? - 20 år eller døden. Valget er dit.
Lad os begynde med, hvor du gjorde af dit skydevåben.
I kom!
Hej. Lad os finde noget at drikke til jer.
Det er det tredje offer for en jagtulykke denne måned.
På denne årstid får vi den slags opkald hele tiden.
- Hvad var dødsårsagen denne gang? - Geværskud i baghovedet.
Jake, du husker Paul Luthold fra arbejdet, ikke?
Undskyld. Dr. Luthold. Godt at se dig.
Jeg var dr. Luthold, da du hed Josh. Kald mig Paul. Velkommen hjem.
- Du har været savnet. - Lad os se, hvad de siger i morgen.
Phil Hadley fra Boone County Politi.
Rart at møde dig. De har ikke Kansas City BBQ i Japan, vel?
De har heller ikke kroniske hjertesygdomme.
Tokyo skulle være meget anderledes. Mere høfligt og ... forsigtigt?
Sig det til mafiabossen, der blev smidt ud fra sin taglejlighed.
Hvordan er det at bo i Fjernøsten?
Bananer er pakket ind i plastik, og en melon koster 100 dollars.
- Du overdriver. - Jeg sværger.
Og ingen har skydevåben.
Jeg samarbejder med en betjent, der anholdt en for at eje en kugle.
- Du skriver om kriminalitet, ikke? - Du må se vilde ting om natten.
Ja, men muligvis ikke det, du tror.
Det er mindre mord og mere ... "den flydende verden".
- Flydende? - Det lyder poetisk. Forestil jer ...
Klubber for mænd, der vil ... Undskyld, mor.
... befamles af kvinder i metroen. Så klubberne ligner metrotog.
Og så står man bare der.
- Nemlig! - De har bedre offentlig transport.
- Har du fundet noget? - Godt nyt. Jeg har pistolen.
Flere gode nyheder. Anklageren er gået med til manddrab.
De vil have hans vidneudsagn i retten om to timer.
Vi kører ham selv derhen.
- Og sig det ikke til nogen. - Jeg kan lide din måde at tænke på.
Må jeg sætte mig her? Vi har ikke hilst på hinanden. Dean Kudisch.
Vent ... Redaktøren på St. Louis Dispatch?
Det er løgn!
- Jeg er vokset op med den. - Jeg er smigret.
Du fik mig til at forelske mig i journalistik.
Jeg læste alt, hvad du skrev i Srebrenica.
Jeg har også læst dine tekster.
Din afsløring af motorcykeltyverierne var virkelig stærk.
- Hvordan kunne du det? - Meicho har en engelsk udgave her.
Og jeg vidste, at du var Eddies søn. Jeg var imponeret.
Tak. Tak skal du have.
Din far siger, at du snart rejser igen.
Missouri og jeg har det bedst i små doser.
Der var to slags journalister i Srebrenica.
Dem, der længtes efter at komme hjem, og dem, der aldrig kunne tage hjem.
Jeg lærte hurtigt at kende forskel. Ved du hvordan?
Dem, der blev for altid, var sjove.
De var frygtløse. Festens omdrejningspunkt.
De skabte de mænd, de gerne ville være.
Så begyndte de at leve som de mænd. Og problemet er ...
Når man glemmer, hvem man var, er det sværere at tage hjem.
- Måske var de lykkeligere der. - Måske.
Eller også var de faret vild.
Hvis du en dag flytter hjem igen, ansætter jeg dig.
- En fornøjelse, Jake. - Rart at møde dig, Dean.
Meicho, det er Maruyama.
- Hej, jeg har et vigtigt tip. - Hvad er det?
Jeg har hørt, at Shingo Murata har en utrolig evne -
til at finde det bedste currysted med takeaway i Tokyo.
- Det må I hellere undersøge nærmere. - Jeg sætter folk på sagen.
Det var rart at møde din bror.
- Han elskede også at møde dig. - Skønt! Det glæder mig at høre.
- Lad os gøre det igen snart. - Ja, lad os det.
Har du set nærmere på din chefs fritidsaktiviteter?
Ja, men der er så meget. Hvad skal jeg fokusere på?
Der er ingen skam i at bede om hjælp.
Spørg dig selv: "Hvem elsker Meicho lige så højt, som jeg gør?"
Jeg ringer tilbage.
Kom med mig.
Kurihira, jeg synes, at du er diskret og pålidelig.
Tak.
Du skal lave intern research for mig.
Jeg tror, en kollega har gjort ting, der skader vores avis.
Find alle hans artikler i arkivet. Lav kopier.
Og sig det ikke til nogen. Jeg ved, jeg kan stole på dig.
Jeg regner med dig.
Javel.
Til manden, der har alt. Vi elsker dig, Eddie!
- Tale! - Tale!
- Eddie! - Tale!
- Jeg vil bare ... - Du kan godt, Eddie.
Du bør sige noget.
- Jeg vil gerne takke ... - Mig?
Han har brug for din hjælp. Gå hen til ham.
Kom så, Eddie! Vi er her for dig.
Hej. Jeg er ... sønnen, tydeligvis.
Jeg vil gerne sige noget.
Tak, fordi I er kommet. Det betyder meget for min familie.
Og det betyder meget for mig.
Men selvfølgelig kom I. Det er jo Eddie Adelstein.
Selveste ukulele-mesteren.
Jeg har lært meget af min far.
Jeg blev ikke helt ødelagt af, at han tog mig med til gerningssteder.
I stedet gjorde det mig nysgerrig.
Min far lærte mig værdien i ikke bare at stille spørgsmål -
men at stille de rigtige spørgsmål.
Og han lærte mig, at det er i orden at gå op i sit arbejde -
med liv og sjæl.
Især hvis man arbejder med mennesker, levende eller døde.
For jo flere mennesker, der bekymrer sig om mennesker, jo bedre.
Og Eddie Adelstein har et stort hjerte.
Med plads til alle.
Jeg er stolt af at være din søn.
Så fra os alle ...
Tillykke med fødselsdagen, far.
Tillykke med fødselsdagen, Eddie!
Hvor lang tid vil det tage at få forsikringspengene?
- Mindst tre måneder. - Jeg skal bruge dem meget hurtigere.
Jeg vurderer bare skaderne og får dem med i skadesanmeldelsen.
Så må jeg tale med en anden.
Det skal igennem flere afdelinger. Den slags tager tid.
Du hører fra os.
- Er din søster gået i seng? - Hun gik ud som et lys.
Hun lader til at have det bedre.
Et par skridt frem og et par skridt tilbage.
Hvor langt tilbage?
Hun havde brug for at blive indlagt. Bare et par uger.
Vi fik hende tilbage på sporet.
Ingen fortalte mig, at hun var indlagt.
Var du så fløjet hjem?
Har Jess spurgt dig om sin skolepræsentation?
Ja, spørgsmål til skoleavisen, ikke?
Det er vigtigt for hende.
Det er det første, der har gjort hende glad i lang tid.
- Jeg skal nok komme, far. - Godt.
- Tillykke med fødselsdagen. - Tak.
Det er længe siden, jeg har været så afslappet.
Problemer på arbejdet eller med en kvinde?
Hvad, hvis det er det samme problem?
- Hvem er hun? - Hun er ...
... i en vanskelig situation, som hun vil ud af.
Vold i hjemmet?
Manden er en voldelig type.
Jeg ved ikke, om han er det mod hende, men det er muligt.
Og du hjælper hende?
Jeg prøver.
- Men du har følelser for hende? - Ja.
Du er en god mand, Jake.
Det er du virkelig.
I en verden med konstant usikkerhed er det en trøst for mig.
At jeg ved, jeg har opdraget dig godt.
Jeg håber, du flytter hjem en dag. Bliver gift og får børn.
Det lyder ikke så glamourøst som det, du laver derovre.
Men jeg tror, du kunne blive lykkelig.
Jeg er lykkelig derovre.
Det er lige det, min dreng. Det er "derovre".
Det ved vi ikke, for vi er ikke en del af det.
Det vil jeg gerne lave om på.
Jeg fik sådan en kniv i maven. Den gik 15 centimeter ind.
Det ved jeg godt.
Jeg ved, du gerne vil være en del af noget vigtigt.
Du forstår ikke Hayama.
Han har ingen ære.
Kom.
Oyabun sendte os til Nagano på et ærinde.
Hayama blev fuld og dræbte kontakten. En tidligere broder ved navn Ota.
Og han løj for dig.
Jeg var aldrig Tozawas næste mål. Han sagde det, så du ville dræbe ham.
Han er ligeglad med dit liv.
Kaito ...
Hvis jeg kan få dig ud af det, så sig, at du vil gå med til det.
Gå bare.
Når vi ankommer til retsbygningen, så kør om bagved.
- Venter de os? - Kun vores folk. Ingen andre.
- Må jeg få en smøg? - Har du ikke taget nogen med?
Surt for dig.
Anmoder om assistance!
- Hej. - Hej, Luna.
- Jeg har ikke set dig siden Onyx. - Det er længe siden. Du ser godt ud.
- Tak. - Det var så lidt.
Klubben er helt til rotterne. Politiet er der hele tiden.
De tror, det er et trekantsdrama.
Forsikringsselskabet forhaler sagen. Ingen penge. Det er et mareridt.
- Beklager. Du har haft det svært. - Det var ikke for at brokke mig.
Du har ret til at brokke dig.
Jeg ringede ikke for at få trøst. Selv om jeg sætter pris på det.
Jeg håber, at du kan hjælpe mig.
Kan du finde plads til mine piger på Onyx et stykke tid?
- Det kan jeg desværre ikke. - De er fremragende værtinder.
De ville gøre ethvert sted stolt. Tal med Duke.
- Det er for deres skyld. - Jeg kan ikke. Okay?
- Hvorfor ikke? - Fordi folk blev dræbt i din klub.
Du er historien, og alle med tilknytning til dig -
er en del af historien.
Jeg sagde jo, at samarbejdet med yakuzaen var dumt.
- Gid, du var blevet på Onyx. - Det ville jeg ikke ønske.
Jeg skabte noget. Jeg er god til det. Jeg vil ikke give slip på det.
- Samantha-san! - Må jeg tage et billede?
- Er hun også værtinde i din klub? - Ingen billeder. Skrid!
Lad hende være. Hun har intet med det at gøre.
- Ingen billeder, sagde jeg! - Stop, sagde jeg!
- Var du i et forhold med Ohno? - Forlader du landet?
Samantha-san!
Begge skytter er døde. Der er ikke andre vidner.
Tozawa må have bestilt mordet. Nogen i afdelingen må have sladret.
Har du indleveret våbnet endnu?
Godt. Lad være med det. Det kunne forsvinde.
Hvordan går aflytningen af Tozawa? Det er vores sidste spor.
Et par dages opkald skal gennemgås. Men intet usædvanligt indtil videre.
Vi må gennemgå alt, hvad vi har, indtil vi finder noget.
Jeg kan høre dine tænder løbe i vand.
Jeg har drømt om den slags mad.
Du har meloner til 100 dollars og metro-gramseklubber.
Men du kan ikke få bacon og æg til morgenmad?
Ikke som min mor laver det.
Jeg så dig tale med Dean i går.
- Ja, Dean Kudisch var der. - Ja. Tilbød han dig et job?
Nej. Eller, på en måde. I fremtiden.
Jobbet ville være her, naturligvis.
- Du vil have, at jeg skal tage det. - Men det gør du ikke.
- Hvad mener du med det? - Du ville jo væk herfra.
- Mor ... - Jeg ved, det ikke handler om os.
For det meste ved jeg det. Du gjorde det, du var nødt til.
Æggene er færdige. Kom med din tallerkenen, Jake.
- Kaldte du mig lige Jake? - Ja, det begynder at passe til dig.
Du skræmte mig.
Fra fastnetlinjen i Tozawas suite.
- Ja? - Goddag.
Det er Marge fra Southern Minnesota Medical Center.
Jeg ringer vedrørende en regning for mr. Tanakas operation.
- Hallo? - Forkert nummer.
- Marge fra ...? - Southern Minnesota Medical Center.
Jeg troede ikke, at Tozawa måtte rejse ind i USA.
- Ifølge Shigematsu. - Det lyder, som om han var i USA.
Ifølge Marge.
Sato!
Har jeg ingen ære?
Rend mig!
Fald ned!
Jeg sagde jo, at jeg har øjne overalt.
Dumme svin!
- Nu forsvinder du. For evigt. - Hvad?
Ellers skærer jeg halsen over på din bror lige nu.
Oyabun Ishida advarede mig om, at du var en løgner og en kujon.
Du er hermed forvist.
Vis dig ikke her igen.
Så slår jeg dig ihjel.
Skrid så med dig.
Så vil jeg spørge dig om trusseautomaterne.
Fra et journalistisk perspektiv er det en blindgyde.
Svaret er, at de findes.
- Klamt. - Spørg mig ikke om det.
Hvad arbejder du på nu?
Jeg har arbejdet indgående med kriminelle motorcykelbander.
Du kan mig spørge om det.
Og om at komme for tæt på en kilde.
- Joshua Jake Adelstein, regelbryder. - Hvad havde du regnet med?
- Hvad kan du bedst lide ved dit job? - Okay ...
Jeg vil sige uforudsigeligheden. Ikke at vide, hvad der sker om lidt.
Da jeg boede her, virkede alt så forudbestemt.
Det var det samme hele tiden. Jeg længtes efter at komme væk.
Hvad med dig?
- Hvad mener du? - Jeg mener ...
Er du lykkelig her? Vil du blive her efter high school?
Jeg forsøger bare at komme igennem high school.
Jeg kan ikke tænke længere frem end det.
Jeg tager den.
- Hos familien Adelstein. - Jake?
- Katagiri-san? - Kan du tale?
Ja.
Tozawa tog til Minneapolis for at få foretaget en leveroperation.
Men hvordan? Transplantationskøen er meget lang.
Folk venter i årevis, og der skal findes et match.
Han må have bestukket nogen. Eller truet dem.
- Uanset hvad kan vi bruge det. - Fortæl mig, hvad I finder ud af.
Jake, Minneapolis er kun 90 minutter med fly fra St. Louis.
Jeg ankom i går aftes.
Hvem ved, hvad han gør, hvis Tozawa tror, vi ved det.
Du er der. Jeg kan ikke gøre det uden dig.
Der er ingen andre, jeg kan stole på.
- Kommer du til samtalen? - Jeg er højst i Minneapolis én dag.
Jeg forstår bare ikke, hvorfor de ikke kunne finde en anden.
Fordi jeg er her. De er langt væk.
- Hvad kan jeg gøre? - Hvad mener du?
Jeg kender folk på SMMC.
Chefen for neurologiafdelingen er en gammel ven. Han kender nok ...
Var det chefen for "hep"?
- Ja, hepatologi. - Jeg kan altid ringe til ham.
Det ville jeg sætte pris på.
Så er den gamle ikke helt uduelig alligevel.
Hvis jeg var yngre, var jeg taget med.
Forhåbentlig får jeg ikke brug for en retsmediciner.
- Vi ses snart. - Farvel.
- Vi ses i morgen. - Pas på dig selv.
Omkring klokken 13.00 i dag ...
- Komikermesterskaberne! - Så er det nu!
Jeg har været så heldig at opleve kvindernes gavmildhed her i landet.
Akira, du var den bedste vært i hele Tokyo.
- Det er korrekt. - Og nu er du en tv-personlighed.
- Ja. - Du ser fabelagtig ud i dag.
Hvor meget er dit tøj og dine smykker værd?
Jeg vil ikke sige prisen, men det er nok til en luksusbil.
- Er det rigtigt? - Jeg har intet at klage over.
Privatfly, luksusvarer, champagne til morgenmad.
Det er et godt liv. Jeg er meget heldig.
Heldig og rig.
Tingene vil blive flået af hylderne ...
Så din far kender altså Bill? Herligt. Verden er lille.
Ja. Tak, fordi du kunne mødes med så kort varsel.
- Arbejder du på en artikel? - Ja, for Meicho Shimbun i Tokyo.
Vi skriver om, hvordan amerikansk innovation kommer til Japan.
Jeg hjælper med glæde.
Hvad kan du fortælle mig om ventelisten til transplantationer?
Den er lang. Lige nu har vi 400 på listen.
Er det kun amerikanere eller også udlændinge?
Vi behandler ikke udlændinge, kun amerikanere.
Hvor længe venter man i gennemsnit på en lever?
Her kan det tage op til fem år.
Jeg håber, det hjalp. Jeg må desværre gå.
Tak, fordi du tog dig tid.
- Flot ur. - Tak.
Hvor mange på ventelisten dør, mens de venter på en lever?
Omkring ti procent.
Hvor har du fået det Vacheron Constantin?
- Hvabehar? - Uret.
Det er Vacheron Constantin, ikke?
- Dem ser man sjældent. - Jeg er ikke med ...
Jeg vil gerne skrive om, hvor fantastisk du og SMMC er.
Jeg vil nødig skrive om, at det ur var en gave fra en japansk gangster -
som sprang køen over. Men hvis ikke du hjælper mig, så gør jeg.
Og så er din karriere forbi.
CHEF FOR ORGANTRANSPLANTATION
- Katagiri-san. - Jake?
Er du klar? Tozawa fik ikke bare en levertransplantation på SMMC.
Så snart en lever blev ledig, blev han opereret næste morgen.
- Hvem har fortalt dig det? - Hans kirurg, dr. Walker.
Patienten var dækket af tatoveringer.
Talte knap nok engelsk. Der var vagter udenfor.
Patienten var indskrevet som Spencer Tanaka. "ST".
Bagefter gav japanere i jakkesæt Walker et ur til 250.000 dollars -
og sagde, at de ville sætte pris på diskretion. Så spørgsmålet er:
Hvordan kom Tozawa ind i USA?
Hvem bestak han for at få det til at ske?
Der er en historie her.
Og mange flere spørgsmål. Hvornår kommer du tilbage til Japan?
- Jeg har fire dage tilbage her. - Vi har ikke fire dage.
- Jeg har ikke fire dage! - Jeg kan ikke bare rejse.
- Min familie ville slå mig ihjel. - Tozawa konsoliderer sin magt.
Du har lige fundet afgørende beviser mod ham.
Jeg er ked af, at jeg beder dig om det.
Men mange flere risikerer at dø her, hvis ikke vi opklarer det her.
Jeg har brug for dig i Tokyo. Nu.
Hos familien Adelstein.
Hej. Hvordan går det? Fik du det, du skulle bruge?
Det er godt. Jeg glæder mig til at høre om det. Er du på vej tilbage?
Hvor? Hvad laver du i Dallas?
Jake, hvad med ...? Du lovede Jess det.
Hvad skal hun ...? Hun har ventet på, at du ...
Sådan gør man ikke. Hvad skal jeg sige til din mor?
Ja, de har brug for dig.
Men der vil altid være noget, som er vigtigere end din familie -
hvis du giver det lov.
Pas på dig selv.
Skyd ham!
Pis! Kom så!
Hallo! Svin!
Det skal I få betalt!
Tekster: Kasper Rasmussen Iyuno