Fan... Fan! Fan!
- Säkert att det är han? - Jag såg honom landa.
Maruyama-san. Innan Nakahara föll såg jag Tozawa gå in i byggnaden.
- Har du bilder av det? - Nej, men han var där.
Okej, vi lägger till den detaljen. Börja diktera.
- Noboru Nakahara... - Noboru Nakahara...
...sedan lång tid tillbaka kaicho av den i Kansai baserade...
Svara mig. Vad letade du efter i mitt arbetsrum?
Inget. Jag var nyfiken på var du bor och arbetar.
- Ljug inte för mig. - Jag ljuger inte.
- Jag är inte dum. - Jag skulle inte...
Okej. Vad fan nu, då?
Vad är det på den här? Fotade du av mina ritningar?
Jag fattar inte. Vad har du för användning av mitt arbete?
Yakuza äger halva min klubb.
De hörde talas om ditt projekt och bad mig om info.
Jag gick med på det om klubben blir bara min.
- Så du gjorde det för egen skull. - Ja, och för att skydda tjejerna.
Jag fattar. "För tjejerna." Och samtidigt sabbas min karriär.
Sov på soffan. Det är för sent att åka. Vi diskuterar det imorgon.
Bra jobbat.
- Katagiri-san. Hur fick du veta? - Jag fick ett samtal. Och du?
Jag jobbade sent då det kom på nyheterna. Adressen kändes bekant.
- Vittnen? - Inga.
Han lämnade ett meddelande. Inga tecken på motstånd.
- Tror du på det? - Inte ens ligister orkar till slut.
Det är inte omöjligt.
Så Tozawa tar över hela verksamheten i Kansai?
Vänta. Jag behöver en paus.
- Ingen paus. Vi fortsätter gå. - Vad fan är ditt problem?
Vi har gått i snön hela natten utan att veta var vi är.
Du stressar alltid över småsaker.
Vi har väl kvar pengarna?
Så vi klarar oss.
"Klarar oss"? Seriöst? Vad fan är fel med dig?
Tänk på tonen!
Jag är din kashira. Visa respekt.
- Vad vill ni? - Min vän är skadad. Kan vi få skjuts?
Jag är ledsen, men ni får inte plats.
Vi behöver skjuts. Jag lovar att han sköter sig.
Men om ni säger nej...
Följ med mig.
Masa-san, jag är hemskt ledsen.
Jag berättar inte vad jag såg.
Jag säger att du kom på mig innan jag hittade nåt.
Ishida får acceptera det.
Vad gör Ishida om du inte ger honom platsen?
Det är inte ditt problem. Jag hamnade i knipan och får själv ta mig ur den.
Jag jobbar på ett annat projekt. Tidigt skede.
Om Ishida köpte fastigheter däromkring istället-
skulle han få god avkastning.
- Men du skulle bli ruinerad. - Kanske inte.
I motsats till Shimbashi är det en privat insats.
Om det blir kamp om fastigheterna i närheten, gynnar det ägarna.
Troligen ställer de inga frågor då.
Om vi övertygar Ishida om det, kan du behålla klubben och jag jobbet.
Jag kunde få nån jag känner-
att publicera platsen för projektet i tidningen.
Skulle inte det göra informationen om Shimbashi värdelös?
Då kan jag föreslå ett värdefullt alternativ.
Varför hjälper du mig?
Jag vet hur det är att behöva förlåtelse.
Tack för att du ringde igår kväll. Smart att inte prata med nån annan.
Nakahara kan inte ha hoppat.
Om jag ändå hade bild på att Tozawa gick in där. Han kom inte ut igen.
Jag hör av mig när vi vet mer.
Är "vi" den kvinnliga polisen som körde iväg mig häromdagen?
Hur går det? Är hon din nya partner eller nåt sånt?
- Det går bra. - Bra.
Men vi är väl fortfarande ett par? Starsky och Hutch.
- Vem är Starsky? - Jag, förstås.
Jag tror inte det.
Tack för att du skötte allt när jag var borta.
Nakahara var min pappas svåger.
Ja, det är därför du är så dyster. Du är i sorg.
- En sorg du inte konsulterade mig om. - Vi står inför nåt utan motstycke.
Nakahara-san var i vägen. Inte för att det är ditt problem.
Det är mitt problem. Min familjs problem.
Nakahara förstod behovet av gränser.
Mellan våra berättigade affärer och dina tvivelaktiga.
För att inte tala om sånt du ordnar för dig själv vilket hotar oss andra.
Jag går om du läxar upp mig.
I din frånvaro har jag fortsatt odla bekantskaper.
Med såna som kan förverkliga dina planer.
Jag borde vara den som fortsätter samtalet.
Vad är du rädd för? Att jag ska skämma ut din fina familj?
Utan min familj skulle du inte vara nån. Precis som när jag träffade dig.
Nu räcker det. Jag tillåter inte sån respektlöshet.
- Inte jag heller. - Nu räcker det, kvinna!
Härnäst vill jag tala om självmordet-
från ett höghus på 6-11-3 Yotsuya i Shinjuku, kring 21.20 i går.
Den döde är Noboru Nakahara, kaicho i en Kansai-baserad gumi.
Han lämnade ett självmordsbrev. Det är verifierat.
Polisen tog emot ett anonymt samtal.
Har byggnaden en bakdörr som en mördare kan ta?
Självmord. Brev. Verifierat.
- Har lobbyn kameror? - De var inte igång. Nästa fråga.
- Ja. - Vad stod det i självmordsbrevet?
Vi avslöjar inte det med hänsyn till de anhöriga.
- Nästa. - Ja. Några vittnen?
Den första att hitta kroppen var en granne. Som hörde en högt ljud.
Din gaijin är smartare än han ser ut.
Om Tozawa har återvänt måste han bli vår nästa måltavla.
Vi kör på det.
Jag bör få igenom 30 dagars av- lyssning på Tozawas kontor och svit.
- Tror du att det blir användbart? - Vi kan ha tur.
Om man orkar sitta i en källare med en byråkrat och kolla varje samtal.
Vad är det?
För flera månader sen...
...hotade Tozawa att döda mig och min familj om han skulle utredas igen.
Jag borde ha sagt nåt, men det fanns andra gumi att rikta in sig på.
- Så det gjorde jag inte. - Vet högkvarteret om dessa hot?
Nej. Jag vet inte vem jag ska lita på där längre.
Jag ser till att din familj skyddas. Högkvarteret måste inte veta.
Du får jobba med ett fall som inte är relaterat till Tozawa.
Vad vi vet.
Du kan inte hjälpa mig om du är död.
- Var du här för presskonferensen? - Jag hoppades att springa på dig.
Vi måste prata. Mitt team hittade nåt angående det vi pratade om.
En av mina reportrar har granskat Kazushin Holdings.
En rad bolag ägda av Kazuko Tozawa.
Hans fru?
Alla är lagliga företag. I alla fall på pappret.
De skänker pengar till flera nationalistiska partigrupper.
Så Tozawa är högeranhängare. Ingen överraskning.
Sant. Men...
En överraskning är att Baku är medlem av en av grupperna de sponsrar.
Är Baku på Tozawas avlöningslista?
Jag hatar den mannen, men jag tvivlar på det.
Men ibland kanske han tittar bort.
Eller gör saker bakom kulisserna.
Som att göra sig av med en videokassett.
Säkert att det byggs på stationen Shimbashi?
Ja, jag har sett ritningarna. Det tillkännages först om ett år.
Gäller det Ishida?
- Kan du bara göra det? - Är du i knipa?
Okej. Jag följer upp det.
Ännu ett highballglas? Var lite försiktig.
Jag lovar.
- Vad är det med dig? - Jag måste berätta nånting.
Tozawa är i Tokyo igen. Jag såg honom besöka sin advokat-
och följde efter honom till en vårdbyggnad.
Han ska sona för det han gjorde. Jag ger inte upp.
Jag älskar dig för det, men att ha dödslängtan är inte sexigt.
Vi hade en video på att hans män dödade Pol - inga konsekvenser.
Hans män misshandlade dig - inga konsekvenser.
Jag vill inte att du försvinner en dag, och det inte får konsekvenser.
Saknade du mig medan jag var borta?
Du var borta så länge. Jag är så glad att du återhämtat dig.
Tack för din trohet under tiden.
Du verkar gladare också. På ett sätt jag inte har sett på länge.
Jag tänkte på första gången vi sågs.
Efter modevisningen, då jag fängslades av dig.
Du pratade om huset som du skulle köpa till din mamma en dag.
Du var snäll som lyssnade.
Jag funderade på att åka till stugan i bergen i helgen.
Vädret ska bli vackert.
Medan vi är där kan vi diskutera din mammas hus.
Är du inte glad?
Jo, på alla sätt.
Vet de exakt plats för byggprojektet?
- Min källa ringde och sa Shimbashi. - Jobbar källan på trafikkontoret?
Nej, inom en annan bransch, men jag litar på personen.
Maruyama-san?
Ha artikeln klar för morgondagens upplaga.
- Jag tänkte att Kurihira kan ta det. - Vill du ge honom ditt scoop?
Han skulle behöva det. Baku har varit tuff mot honom.
Okej. Jo...
Och din ansökan om att åka till USA har godkänts.
Med allt som händer är jag inte säker på om jag ska åka.
Jake, det kommer alltid att finnas nyheter, men du har bara en familj.
Departementet kommer att säga "ingen kommentar", så ljug lite.
Få dem att tro att du redan har bevis.
Du ska bara få det bekräftat. Men säg inte namnet.
- Okej. - Okej?
- Jake-san, tack för tipset. - Vi får hjälpa varandra.
Du grejar det.
Vad säger vi till oyabun om Ota? Vi fick inte ens "redskapen".
Jag kanske har en lösning.
Men om jag gör det, måste du göra nåt åt mig.
- Vad är det för lösning? - Jag har tillgång till "redskap".
Va? Ishida sa åt dig att inte skaffa några.
Du sa också åt mig. Men jag har samlat på mig några.
Vi kan säga att de är från Ota.
Det är jävligt bra. Du är en lika lömsk sate som jag.
Efter att oyabun fått "redskapen", håller du dig borta från min bror.
Annars säger jag till oyabun vad som hände i stugan. Okej?
Jag gillar hur du förhandlar.
Kan du stänga av skitmusiken?
- Kan jag hjälpa dig? - Jag vill boka tid.
Kliniken tar bara emot patienter om man har remiss.
Då ska jag skaffa en. Tack.
- Får jag låna er toalett? - Ut genom dörren och en trappa upp.
Vad förde er hit?
Det är ingen hemlighet att staden planerar att bygga på en tågstation.
Vi kommenterar först när ett projekt är offentligt-
för att undvika fastighetsspekulationer.
Men en källa har sagt vilken tomten är. Jag gör er...
Jag har andra möten. Om ni ursäktar mig.
Vänta, är ni snäll.
Det är Shimbashi. Bekräfta det.
Låt mig tala med min överordnade.
Här.
Sovjets överskottslager.
Bättre än ingenting.
Hon den där gaijin mama-san har du knullat med, va?
Jag har aldrig knullat en gaijin. Är de likadana där nere?
- På riktigt? - Va? Är jag för högljudd igen?
Vi tar dem härifrån.
Kashira, lämna oss i fred ett tag.
Jävla bitch.
- Det var tillfälligt. - Det kvittar. Klubben är ju inte min.
Som du var tydlig med.
Nej. Det är två cirklar som går åt motsatta håll.
Förstår jag det rätt nu?
Du syftar på Yamanotelinjen som åker i en stor cirkel runt Tokyo.
Ja.
Det yttre spåret går medurs. Det inre spåret går moturs.
Om man föredrar utländska män, säger vi att man "åker yttre spåret".
- Så jag är en utländsk man. - Ja...
Och om man håller sig till japanska män åker man inre spåret?
- Precis. - Bra att veta.
Så jag gissar att du är en yttre spåret-man?
Faktiskt så är det här min första kväll på det spåret.
Är det så?
Tack.
Och du?
Ärligt talat är det ett år sen jag var med nån.
På riktigt? Hur så?
Jag tröttnade på att inte gilla personerna i min säng.
Tack.
Det var en stor grej för mig att gå fram till dig på festen.
Jag har inte gjort det på länge.
Du har förlorad tid att kompensera för.
Om du orkar i min takt.
Här är Tozawas journal.
Här är journalerna för fyra andra "yaks".
Säker på att de är yakuza?
Du vet att jag läser fanzine och kan alla namn.
Och kolla här. I varje journal... Leversjukdom.
Yrkessjukdom. Vi säger shokugyo.
De lever ett liv med alkohol, shabu och tatueringsnålar.
Det leder till leversjukdom.
- Tozawa har det. Eller hade. - Det är inget de blir bra från.
Trafikkontoret och Tokyos prefekturregering meddelar-
att ett shoppingcenter ska byggas på Shimbashi-stationen.
Centret kommer att rymma mer än 20 restauranger och butiker...
- Visste du om det här? - Han skulle återkomma.
Och du trodde honom? Är du hjärnskadad?
Nu har du ingen story.
- Gick allt enligt plan? - Ja, utmärkt.
- Bra jobbat. - Tack.
Måtte vi aldrig behöva de här.
- Bra gjort. - Tack.
Hayama, varför haltar du?
Det är inget särskilt.
Jag försökte hinna ifatt en yngling och ramlade illa.
Jag börjar bli gammal.
- Sato. Stanna. - Ja.
Slå dig ner.
- Såg du nyheterna idag? - Nej, vi reste under dagen.
Trafikkontoret tillkännagav det tidigt.
Nu kommer fastigheter i området att bli dyra.
Oturligt att de tillkännagav det-
innan Samantha kunde få fram informationen.
Nej, eller så hade hon andra planer från första början.
Jag fick precis ett meddelande.
Hon och arkitekten efterfrågade ett möte ikväll.
På klubben. Jag vill att du är där.
Nån kan behöva lära sig en läxa.
- Ett utgående samtal. - Använd högtalartelefon.
- Hallå? - Mor, jag har sagt åt dig.
Sluta ge pengar till Mugito.
En mormor skickar sitt barnbarn pengar.
- Inte om hans mamma ber henne sluta. - Jag träffar honom så sällan.
Det är meningslöst. Tozawa använder inte linjerna för arbete.
Vad föreslår du, då?
Det är Tozawas man.
Vi åker efter.
De använder kontantkort. Du hade rätt.
Det tar två veckor. Jag ordnar tillstånd.
För vad då?
Så att telefonbolaget lämnar ut serienumren.
Hur kan jag hjälpa er?
Mannen som just köpte förbetalda telefoner... Jag behöver serienumren.
Jag kan inte. Det är emot lagen.
Telefonerna misstänks bli använda för nåt brottsligt.
Du rapporterar eventuella misstankar till polisen, va?
Ja, visst.
Jag vill ha de här också.
Ja.
- Hej! Vill du slå lite? - Nej.
Jag är upptagen, Meicho. Vad är så viktigt?
Jag har nåt åt dig.
Som tack för hjälpen med killen i fängelse.
- Bara en? - En tjänst till och du får en till.
Vad gör yakuza när de drabbas av "yrkessjukdom"?
Vid leversjukdom, så dör de. Ingen donerar organ i Japan.
Ger en oyabun upp och dör? Obegripligt.
En del skaffar hjälp i Thailand. Det finns en tysk läkare där.
De ger nån sorts infusion. Med blod från unga. Jäkligt udda.
- Funkar det? - I ett halvår ungefär. Sen dör de.
Tack.
Voilà!
- Coola, va? - Ja, inte så illa.
De är för små. Du borde ha frågat.
Du har väl en lillebror? Han kan få dem.
Okej. Men du är fortfarande skyldig mig.
- Vill du slå? - Nej, nej!
- Fem minuter, bara. - Du borde öva mer. Tack.
Akiro.
Mamma?
- Vad gör du här? - Jag har väntat på din bror.
Han har inte ringt på flera dagar och svarar inte i telefon.
- Han mår säkert bra. - Var inte nedlåtande.
Jag talade med hans professor.
Kaito har hamnat i bråk.
Han kan bli avstängd.
Jag vet att Kaito vill följa dig. Göra som du gör.
Akiro...
Lova mig att du håller honom borta från din värld.
Jag lovar dig.
Hur kunde du välja detta liv, dessa mördare, framför din familj?
Jag valde dem när far kastade ut mig.
Har du glömt det?
Jag kan inte förlora båda mina söner.
Om han kastar bort sitt liv, så är det ditt fel.
Lös det här.
Eller hur? Det är ros liksom. Eller jag tror det. Använd den om du vill.
Tjejer, lyssna.
Det är en stor kväll. En viktig gäst.
Är det Liam Gallagher?
Inte Liam Gallagher. Men ni måste vara i toppform.
- Är vi inte alltid i toppform? - Tipptoppform, då.
Saa? Tio minuter.
- Okej. - Ja.
Samantha?
- Vad hände med din arkitekt? - Det är så komplicerat.
Men jag tror att allt löser sig ikväll.
Inget mer Chihara-kai. Jag erbjuder Ishida en deal.
Om han godtar den, blir klubben 100 procent min.
Samantha, var smart nu.
Yakuza ger inget tillbaka. Det funkar aldrig!
Det måste funka.
Okej.
Låt mig sköta golvet ikväll. Vad du än behöver, så ställer jag upp.
Tack.
- Allt okej? - Ja.
Tack.
Är det att "hjälpa varandra"? Att falla mig i ryggen?
- Vad menar du? - Ditt råd fick mig att misslyckas.
Jag sa åt dig att inte säga namnet. De tvingades tillkännage det.
- Det får du ta på dig, Tin-Tin. - Jag heter Kurihira!
Vad är det med dig? Jag är den enda som hjälper dig här.
Jag bad inte om hjälp.
Jag fick bättre än dig på examensprovet. Vad gör du ens här?
Okej, Kurihira. Fortsätt göra det du gör så bra.
Oavsett hur det här går-
vill jag bjuda dig på middag imorgon. En riktig dejt.
En mama-san ska nog inte dejta klienter.
Bara en klient, som jag är evigt tacksam och är attraherad av.
När vi kommer fram, stannar dina två män i den andra bilen.
Vi behöver inte dra till oss uppmärksamhet.
Hayama sa inte sanningen till mig idag.
Han har inte förändrats.
Stal ni två vapnen från Ota?
Nej, oyabun. Jag bröt mitt löfte till dig för två veckor sen.
Jag samlade vapen när jag var orolig för vår framtid.
Jag trotsade er. Arrogant nog trodde jag på mitt eget omdöme.
Du trotsade mig...
...men du gjorde det för att skydda dina bröder.
En vacker dag kommer ditt omdöme att skydda Chihara-kai.
När du är dess ledare.
Hayama, då?
En oyabun bryr sig om sina män.
Respekterar civila. Håller sina löften.
Likt du gör.
Om nåt skulle hända mig...
...så litar jag på dig.
Jag trodde att det skulle göra dig glad.
Det är jag. Tack.
Tozawa försökte utöva utpressning mot ministern.
När han misslyckades och inte kom in i USA för vård-
kan han ha åkt till Thailand för tillfällig kurering.
Sex månader kvar att leva. Det vore tursamt.
För dig och din familj.
Men varför döda Nakahara, om Tozawa bara har sex månader kvar?
Allt är ett önsketänkande.
Han återvände inte för att döda honom och dö själv. Vi måste gräva vidare.
- Om de inte lyder, då? - Yabuki, män är simpla.
- Och fotona? - Jag har ordnat dem.
Bra.
Välkomna, allihop.
Speciellt till våra bröder från Kansai.
Vi är alla bröder. Fader Nakaharas söner.
Hans död samlar oss denna kväll.
Han var en stor man som förde oss nära en ny era. Skål för Nakahara!
- Men Nakaharas tid är över. - Du bestämde att hans tid var över!
Övergång är svårt.
Men de flesta av er förstår att vår framtid är lysande.
Så länge du är vår oyabun, eller?
Jag är glad att du frågar. Nej, mina herrar, jag ska inte vara er oyabun.
Det ska inte längre finnas nån oyabun.
Antingen får vi göra förändringar eller så krossar polisen oss.
Vår framtid, vår makt och rikedom, ska komma från nåt nytt.
Jag ska inte vara er oyabun. Jag ska vara er chef.
Tozawa Corporation ger alla rätt till dividender. Betalning i alla led.
Ni är aldrig skyldiga skatt igen.
Och om vi inte ansluter?
Om ni vill spöa pachinko-ägare i Osaka för småpengar...
Varsågoda. Eller gå med i en annan organisation.
Men ni klarar er inte länge, för polisen slår till mot alla.
Dagen är kommen, mina bröder.
Polisen förintar våra fiender åt oss.
Det är den bästa föreställningen i stan.
Inga pachinko, bordeller, knarkare... Jag vill finnas i varje styrelserum.
Jag vill ha flygbolagen! Jag vill ha OS! Jag vill ha Nikkei! Allt det!
När vi är nog stora, när vi har inflytande över alla deras pengar...
När vi kontrollerar landets flöde... Då griper de oss aldrig.
Mina herrar, vi är inga brottslingar.
Vi är framtiden.
Chef! Banzai!
- Banzai! - Banzai!
Han är en bra grabb.
- Du är fin med honom. Han gillar dig. - Ja, ja.
Tack för att ni ville ses.
Jag fick höra att du hade ett förslag.
Jag hade information som jag inte visste var värdefull för er.
Men Samantha-san har förklarat vad ni har förlorat.
Insåg du inte det?
Med tanke på det sökte jag upp en annan möjlighet åt er.
Ett utvecklingsprojekt kallat Forest Daikanyama.
Jag godtar inte tröstpriser.
Och den som lurar mig får sona för det.
Vi skulle aldrig lura er.
Informationen vill ge er en avsevärd avkastning.
Tala inte till mig som om jag vore en idiot.
Det var inte avsiktligt att visa brist på respekt.
Om ni granskar det, så inser ni dess värde.
Se till att inget mer tillkännages förrän mina affärer är genomförda.
Det lovar jag.
Om vi överraskas igen, så är du ansvarig för mina kostnader.
Det lovar jag.
I så fall har vi en deal.
Ge honom nåt att dricka.
Tack så mycket.
Sato!
Sato, bli inte dödad.
- Din lilla... - Oyabun. Oyabun!
Oyabun!
Text: Helena Lindén Iyuno