TOKYO VICE II. 4. díl
Řeknete mi,
proč už týden zadržujete dva mé muže?
Bránili se zatčení při policejním zátahu.
Byli tam jen na návštěvě.
Kobajaši i Murase musí být dnes propuštěni.
Doba se mění.
Tyhle zátahy jsou jen začátek.
Pane Išido,
jste jedním z těch mála čestných.
Nerad bych, abyste skončil za mřížemi.
Svět je ale teď jiný.
Je načase...
Čiharu rozpustit.
Vůbec tomu nerozumíte.
Zdejší společnost funguje jen proto,
že ji nepozorovaně chráníme před chaosem.
Bez jakuzy by žádné Japonsko nebylo.
Varoval jsem vás.
Minulý týden Hišinuma.
Včera večer Džinmon.
A my pořád netušíme, jak to, že se policii tak daří.
Nikdo nechce říct, za co je zatýkají.
Takže koukejte rozhodit sítě a něco vyčmuchat!
- Ano. - Ano.
Adelsteine, všechno ostatní počká.
- Rozchod! - Ano, pane.
Jseš fakt marnej.
Kdy ses to naučil?
Už před lety.
Kdybych měl šanci, vyklepnul bych tě už dávno.
- Vítěz! - No jo.
Co vůbec holky na vejšce? Už se ti poštěstilo?
Dá se říct.
Nekecej. Kdes ji potkal?
Pan Hajama mě vzal do města.
Ukázal mi Kabukičó.
Kaito, drž se od něj dál.
Ty ho vůbec nechápeš.
Konec srandy.
Myslíš, že práce pro jakuzu je nějaká hra?
Nic si s ním nezačínej.
- Jasný? Poslouchej mě. - Nemusím.
Už nejsem malej kluk.
- Počkej. Kam jako jdeš? Stůj. - Dej mi pokoj!
Počkej.
Slyšíš?
- Detektive Katagiri. - Jakeu.
Tohle je má nová nadřízená, Šóko Nagatová.
Tohle je novinář Jake Adelstein.
Moc mě těší.
Měl byste na mě chvilku kvůli těm zátahům?
- Vy už zase píšete o jakuze? - Máme to teď povinně.
Bohužel. Zatím nemohu nic říct.
Rozumím.
A mimo záznam? Za co je zatýkáte?
Detektiv Katagiri to teď bohužel nemůže komentovat.
Na shledanou.
Policie jasně uvedla,
že cílem této nové jednotky je...
vymýtit celou jakuzu.
Už se jim povedlo pozatýkat dva klany.
Dejte mi jejich jména,
a do zítra je po nich.
Zbláznil ses?
- Chceš přilévat olej do ohně? - Máš snad lepší nápad?
Přátelé, musíme být jednotní.
Vzájemné spory nás akorát oslabí.
Svatá pravda.
Souhlasím.
Vzájemné spory nás akorát oslabí.
A slabost teď není na místě.
Přece ses vrátil, Tozawo.
Už je to tak, Ičikawo.
Odpočatý a odhodlaný jako nikdy předtím.
Ale...
jedna věc mě přece trápí.
Čihara si mezitím přivlastnila mé území.
Jak je to možné?
Tak takhle to je?
Tozawo,
teď máme vážnější starosti než boj o území.
Tady nejde o území. Tohle je otázka cti.
A proto si musíte vybrat.
Jste na Išidově straně, nebo stojíte za mnou?
Omluvíte nás?
Rád bych s ním mluvil mezi čtyřma očima.
Pěkná výška.
Chceš mě snad shodit?
To by naše problémy nevyřešilo.
Najednou máme společný cíl?
Ano.
Věřím, že důležitější než malicherné spory.
Prosím?
Posledně jsem se tě musel doprošovat.
Škemrat na kolenou.
Tys už zapomněl proč?
Poslal jsi své muže, aby mě zavraždili.
A přesto...
jsem to už hodil za hlavu.
V tom je hlavní rozdíl mezi námi dvěma.
Já se tak snadno nevzdávám.
Vypadáš sešle.
Možná by ti prospěla dovolená.
Se mnou udělala divy.
Tozawo.
Varuju tě.
Zahráváš si s ohněm.
Bavila jsem se o té kazetě už se všemi z archivu.
Nikdo z nich ten požár nezaložil.
Takže za to asi můžou vadné rozvody.
Vážně tomu věříte?
Rozhodně víc než té vaší verzi.
Chápu. Ale neříkejte, že se to nemohlo stát.
Asi mohlo, ale necháme si to pro sebe.
Dám to prošetřit, ale diskrétně.
- Ráda pomůžu. - Ne, máte své práce dost.
- Ale... - Děkuju.
Dál už to nechte na mně.
Ty plány budou vypadat takhle.
Jméno vlakového nádraží bude tady.
Claudine tvrdil, že je má všechny uložené doma,
aby se nic nedostalo na veřejnost.
Tak to se hodí, že mě k sobě pozval.
Chce mi uvařit.
Samantho,
když šéfovi něco slíbíš, musíš to dodržet.
- Jinak ti nepomůžu. - Tys mi snad někdy pomohl?
Ahoj. Je máma doma?
Díky, že mě hodíš. Už běžím.
Zachraň mě.
Dostal mě!
Umírám!
Táta je měl taky. Jsou hezký.
Díky.
Chůva už je tady.
Zůstaň ležet! Zabil jsem tě.
Jo, ale i mrtví občas ožijí. Znáš Obon?
Stavíš se ještě někdy, ať dáme odvetu?
To víš, že jo, Daiči.
Prosím, nechte mi po zaznění tónu vzkaz...
Čau.
Zase já.
Mrzí mě ten večírek.
Můžeš mi zavolat?
Přišels na něco?
Nenašel jsem žádný zákon, který by policii umožnil
takhle jakuzu pozatýkat.
Ale nějak jim to prochází.
- Co tvůj osvědčený zdroj? - Nic jsem z něj nedostal.
Snažím si domluvit schůzku s Hišinumovým právníkem
u něj v kanceláři, ale není to snadný.
To byla ta, co ti dělala doprovod?
Nahrávals vzkaz. Hádám, že byl pro ni.
- Jsi dobrej reportér. - Snažím se. Takže?
- Jo, byla. - Je překrásná.
Tintin mi tvrdil, že už ji někde viděl, ale neví kde.
No...
Beztak mi asi dala košem.
Nebo tady v Japonsku platí, že když se ti někdo neozývá,
neposílá tě do prdele?
Ne.
Tak zítra. Dobrou.
Takže ty fakt děláš pro FBI?
Rád bych na tebe udělal dojem,
ale ne, dělám pro ministerstvo zahraničí.
Ale tvá šéfka je z FBI?
- Lynn? - Jo.
Jo. Ale já dělám s ní, ne pro ni.
Jsem řadový úředník. Připravuju podklady a tak podobně.
Jsou i horší práce.
Nestěžuju si.
Hlavně že mě to dostalo pryč z USA.
Když je pravda venku,
máš teď menší, nebo větší zájem tu se mnou být?
Myslím, že víceméně stejný.
Nevíš o nějakém zábavnějším místě?
Připomíná mi to podnik, kam jsem chodil v Bethesdě.
- A líbí se ti tu? - Ani nevíš jak.
Děkuju, žes mě sem vzal.
- Tebe jsem tu dlouho neviděl. - Nestíhám.
Umíš odpalovat stejně jako on?
Omlouvám se. Má japonština je zmizená.
Chtěl říct "mizerná". Je to Američan.
- Vítám tě, Američane. - Děkuju.
Jason Aoki z amerického velvyslanectví.
Co děláš ty?
Všechno možný. Těšilo mě.
Co jsem řekl?
Neptáme se tu na osobní věci.
Práce je práce, doma je doma, bar je bar.
A tobě to nevadí?
Takhle se rozkrájet na kusy?
Některé kusy patří tam, jiné jinam.
Já že vyoutování pro mě bylo hotový peklo.
Nechci už nikdy v životě nic tajit. Chápeš?
Myslel jsem, že je nemocnej a brzo umře.
To já taky. Hrál to na nás.
Nalákal nás, abychom mu sebrali Kabukičó,
a on proti nám mohl ostatní poštvat a pak nás zničit.
Tak udeříme jako první.
To už jsi jednou navrhoval.
Nemám pravdu?
A podívej, jak to dopadlo. Co teď s tím?
Sato, posledně jsi chtěl rozšířit arzenál.
Vyčinil jsem ti.
Ale byla to chyba.
Pane, zbraně klidně seženu.
Není třeba. Už jsem se postaral.
Zítra oba nasednete na vlak
a zajedete do Nagana za mužem jménem Oto.
Kdysi patřil k Čihaře.
Vyzvednete u něj zbraně.
Ota byl vyhoštěn za nevhodné chování,
ale je nám stále oddaný.
- Sato. - Ano?
Tímhle mu zaplať.
Jak ty zbraně převezmete, hned se vraťte.
Spolehněte se.
Omluvte mě.
Mami, vždyť jsem to Jess říkal. Už mám koupenou letenku.
Já vím, Joshuo, ale je velký rozdíl
mezi tím mít letenku a doopravdy přiletět.
To je fakt.
Celá ta oslava
bude úplně k ničemu, pokud se tu neukážeš.
Asi mi volá právník kvůli článku. Musím končit, jo? Promiň.
- Slib mi, že dorazíš. - Dorazím. Slibuju. Čau.
- Jake Adelstein. - To jsem já.
Musím s tebou mluvit. Sejdeme se tam co vždycky.
Už běžím.
Eriko, jsi fakt dobrá.
Ti chlapi ti úplně zobali z ruky.
Nejde o to, jak vypadáš, ale jak umíš naslouchat.
Ty bláho, Erika rozdává moudra.
- Tak co ty a Sato? - Co by?
Myslíš, že jsme si nevšimly?
Teprve se poznáváme.
To říkala Samantha taky a víme, jak to dopadlo.
Teď si bude připadat blbě!
Vždyť ho dávno pustila z hlavy. Už se na něj ani nepodívá.
To je fakt. Úplně na něj zapomněla.
Počkat.
Samantha se Satem chodila?
Asi byste si měly promluvit.
Co je?
A nyní zazní Rosamunda od Franze Schuberta.
Díky, žes přišla. Omlouvám se za ten večírek.
Poslouchej. Nemáme moc času.
Vrátil se.
A jsi v pořádku?
- Neříkal, kam zmizel? - Ne.
Ale odjížděl vážně nemocný.
A teď mu nic není. Je jako vyměněný.
Co? Jak to myslíš?
Jakeu, drž se od něj dál!
Neboj. Už o něm nepíšu.
Slib mi to.
Slibuju.
Nehodlám žít jako předtím.
Brzy se uvidíme.
Nepočká to do rána?
Vrátil se.
Tozawa.
Kdo vám to řekl?
Spolehlivý zdroj. Má to z první ruky.
Taky vím, že byl předtím nemocný,
a teď je zdravý. "Jako vyměněný."
- Jakeu. - Nebojte. Nepůjdu po něm.
Ale vy jste o té nemoci věděl?
A kde jako byl?
Než zjistíme víc, počkáme.
Nezapomínejte, že trpělivost není slabost.
Je mi to jasný.
S dovolením.
- Tady. - Přejete si?
- Dvě Asahi. - Ano.
- Drobný si nechte. - Děkuji vám.
Prosím.
Příjemnou cestu.
Děkuju.
Zkus na chvíli vypnout.
Stres škodí zdraví.
Vezmi si příklad z bráchy.
Ten umí vypnout raz dva.
Slyšel jsem, že jste mu dopřál.
Ale bojím se, aby nezačal flákat školu.
Zníš úplně jako vaše máti.
Kaito mi o ní vyprávěl. Dobrá megera.
Otec mrtvej, matka pošahaná.
Nedivím se, že ses zdekoval.
Máma už má jenom jeho.
Prosím vás.
Nechte ho být. Budu vám vděčný.
Vyřiď mámě, ať se o Kaita nebojí.
O Bakuovi si myslím své, ale pro Meičó žije.
Nevěřím, že by jen tak zničil klíčový důkaz.
- Děkuji. - Na shledanou.
Já vlastně taky ne.
Ale když jsem viděla jeho reakci...
Jak mi řekl, ať to nechám být.
Jak tě tak znám, neposlechla jsi.
Výborný.
A co brácha? Má se?
Jo. Zatím bez problému.
Třeba ty nové léky zabírají.
Nevím. Párkrát už to takhle měl.
Ale pak ho to zase popadlo.
Co přesně?
Bývá paranoidní. Nepříčetný.
- Ublížil ti? - Ne. Mně ještě nikdy.
Ubližuje jen sám sobě.
- Většinou. - Většinou?
Stalo se, že ublížil rodičům.
Dřív jsem mívala noční můry, ve kterých jsem o něj přišla.
Najednou třeba zmizel v davu lidí...
V jednom z těch snů vyšplhal na střechu,
podíval se mi do očí a skočil.
Pořád o něj mám strach.
Ale ještě nikdy jsem neměla strach z něj.
Emi.
Můžu ti nějak pomoct?
Není třeba.
Třeba ty prášky vážně zabírají.
Snad mám všechno.
Hlavně dohlídni na Kendžiho.
Neboj se. Umím v tom chodit.
Promiň. A děkuju.
Takže nejde o pracovní rande?
- Ne. - Líbí se ti?
Masa? Jo.
Ale to je vedlejší. Dělám to pro nás. Pro klub.
Skloubit lásku a práci může být ošemetné.
To mi povídej.
Proč jsi mi neřekla, žes chodila se Satem?
Měla jsem?
- Vy spolu... - Ne.
Aspoň zatím, ale...
- Proč jsi nic neřekla? - Měla jsem.
Ale...
Nevím, jestli dokážu být zase s jakuzákem.
Kdyby přece jo, řekni mu, co od něj čekáš.
A dej si pozor, ať ti nezlomí srdce.
Najednou jsi moudrá šéfová ty.
Tak jo. Už musím jít.
- Dobrý? - Jo.
- Díky. - Bav se.
Díky.
Pane Sawado, děkuji, že jste si na mě udělal čas.
Zatýkání pokračují a je důležité, aby naši čtenáři slyšeli
i váš názor a mohli si sami udělat obrázek.
Souhlasím. Jednání policie je skandální.
Panu Hišinumovi a jeho společníkům zamítli žádost o propuštění na kauci.
Opravdu? To se běžně nestává, viďte?
Je to rozhodně neobvyklé.
Obviňují je z maření výkonu úředního rozhodnutí.
To se obvykle uplatňuje vůči politickým protestantům.
Ano. Donedávna to tak bylo.
Pane Adelsteine, ujistěte se, že se o tom čtenáři dozvědí.
Ano. Nebojte se.
Vyřiď Marujamové, že už vím,
za co policie ty jakuzáky zatýká.
Dám vám vědět, až budeme mít připravené veškeré podklady.
Zatím na shledanou.
Vám se také ozveme, madam.
Taxi!
- Jeďte prosím za tím mercedesem. - Dobře.
To je kosa.
Dlouho jsme se neviděli, ty hnusnej ksichte.
To je moje hláška.
Jak se vede?
Posledně když jsem tě viděl, byls vylitej jak necky.
A kterejpak je tohle?
Těší mě. Jsem Sato.
"Sato" jako cukřík?
Sladký já můžu, cukrouši.
Klidni to. Co to zboží?
Musíme ke mně domů. Nastupte si.
Chop se volantu, cukrouši.
Neřekl jste, že se znáte.
Zase stresuješ. Hoď se do klidu.
- Do prdele. - Zima jak v psírně.
- Tak jsme tady. - Bezva.
- Dobrý? - Jo.
Za mnou.
- A tudy. - Jo.
To je nádhera.
Jsem rád, že jsi tu.
Provedeš mě?
S radostí.
- Tak pojď. - Dobře.
Prosím.
- S dovolením. - Vítej.
Kuchyně je tamhle.
A kdybys potřebovala, záchod je za rohem.
Ložnice v patře?
Musí z ní být krásný výhled.
To je.
Ale já jsem bohužel většinu času zavřený tady.
- Tak to se oceánem nepokocháš. - Ale jo, dá se to.
Cukrouši, naval klíčky.
Jak si chceš tady v horách najít ženskou?
Na co ženskou?
Když je mi smutno, čapnu medvěda
a povozím se na něm.
- Co to zboží? - Nemám. Dorazí zítra.
Dodavatel se zpozdil?
Ve zbraních se vyzná, ale není nejspolehlivější.
- Napijem se? - Jo.
Měli jsme je dovézt dneska.
Něco se ti nelíbí?
Šéf neříkal, že tady máme nocovat. Radši mu zavolám.
Hodně štěstí. Není tady signál.
Tak na zdraví!
Sato, dojdi pro dříví.
Tuhle píseň jsem si oblíbil, když jsem žil v Londýně.
- Jsi dobrý tanečník? - Ani trochu.
- Můžu si odskočit? - Je to až taková hrůza?
Jistě. Zatím to dodělám.
Sakra.
- Polekal jsi mě. - Ty mě taky.
- Co se stalo? - Neumím krájet.
Máš tu náplast? Zalepíme to.
- Snad jo. - Bolí to?
- Ani ne. - Pěkně ses říznul.
Makoto, kam mi zase zmizel všechen cukr?
Potřeboval jsem ho do dortu.
Stejně to nechápu.
Syn, co peče...
- Slyším. - Tintine, to jsem já.
Prověřil bys mi jednu adresu?
Minato, Higašigawa 752.
Zajímá mě, co je to za barák.
Mám se dobře.
Díky za optání.
V práci mi to nikdo nebral a nejsem u počítače.
- Tozawa se vrátil. - To jako fakt?
Jo, šel jsem na schůzku
s jakuzáckým právníkem a viděl jsem ho.
Jel jsem za ním. A teď je v téhle budově.
Minato, Higašigawa 752.
Jasně. Ozvu se ti.
- A Jakeu, buď opatrnej. - Díky.
Jake Adelstein.
Potřeboval bych přistavit služební vůz.
Co je?
Přemýšlím o těch nových lécích.
Jo tak. Konečně něco zabírá, co?
Myslíš, že se naši vrátili do Koreje kvůli mně?
Co jsem mámu praštil, měli ze mě strach.
Ty se mě taky bojíš?
Ne. Nebojím.
Vůbec.
Občas si říkám, že mě musíš nesnášet.
To není pravda.
Studovalas přece v Chicagu. Usadila ses tam.
A pak ses kvůli mně musela vrátit.
To neznamená, že tě nesnáším.
Co tvůj přítel?
Kdy mi ho představíš?
Cože?
- Nebo se za mě stydíš? - Nestydím.
Jen jsem se bála,
že bys to nemusel dobře snášet.
Je na tebe hodný?
- Moc. - Vážně?
Táta tu není, tak tě musím chránit já.
Co nás už seznámit?
Jeďte za tamtím autem.
- Kde ses naučil takhle vařit? - V Londýně.
Studoval jsem tam architekturu.
Stýskalo se mi po domově,
tak jsem si začal vařit, abych zahnal chmury.
- Hezký. - Taky se ti stýská?
Ne.
Odkud jsi, že ti to tam nechybí?
- Z Utahu. - Vážně?
Jo.
Ale chtěla jsem od života víc.
Měl jsem to úplně stejně.
- A máš někoho? - Jako ženu a děti?
Jo.
Nejvyšší čas vyložit karty.
Ne.
Jsem sám.
- Mám jen práci. - Jo?
Já taky.
- Počkejte tady na mě. - Mám padla. Musím už odjet.
Bude to chvilka. Prosím vás.
Dělá si srandu?
Sakra.
Jdu doučovat angličtinu.
A koho?
Promiňte. Nevzpomenu si. Máme teprve první hodinu.
Prosím, jdu už tak pozdě.
Pokud nevíte, kam jdete, nemohu vás pustit.
Rozumím.
To si fandíš! Jen silácký řeči.
Tak sleduj a uč se.
Předveď se.
Počkej, jak ti spadne brada.
Co jsem říkal?
Jseš slepej jak patrona!
Říká někdo, kdo neumí ani chcát rovně!
Závidíš, že mi péro pořád funguje?
A co tamhle mladej?
Co je?
Vsadím se, že máš nějakej pidi nožík,
kterým můžeš leda tak kuchat žabičky.
Nezdá se vám?
To je vůl!
Když nehrajou všichni, není to taková sranda.
- Nechte mě! - Ukaž se, cukrouši.
Zbláznili jste se?
- To stačí! - Radši se nevrť.
Dost už!
Přestaň, nebo budeš o prst kratší.
Stačí! Nechte toho!
Promiň, já tě neviděl!
Ty zmrde zasraná!
Takhle se mluví se starším?
Víš ty, kdo já jsem?
Chcípni, ty dědku seschlá!
Zabiju tě!
Pane!
Tak už chcípni, zmrde!
Pane! Uklidněte se.
To je bolest!
Mrzí mě, že mě musíš vézt takovou dálku.
Mě ne.
Aspoň spolu budeme o něco déle.
Ještě klíčky. Hned jsem tady.
- Samantho? - Ano?
Ty ses mi hrabala v tašce?
Cože?
Co jsi hledala?
Víte, v jakým jsme průseru? Do nemocnice s ním nemůžem.
To máš recht.
Pane.
Zahlaď všechny otisky prstů.
Dělám si prdel.
Hni se.
Počkat. Neblázněte!
- Nemohl jste mě varovat? - Mizíme.
- Klíčky! - Dojdi si pro ně.
Povolil jsem ti dovolenou, ale ne takhle dlouhou.
Musel jsem sem až z Kansai, abych řešil tvoje problémy.
A já se vám za to hluboce omlouvám.
Ale je načase začít řešit budoucnost.
Vaše způsoby jsou poněkud staromódní.
Odteď se ujmu vedení já.
A vy odejdete na odpočinek.
Jsi floutek z ulice,
co měl to štěstí, že se přiženil do mocné rodiny.
Tak si moc nevyskakuj!
Nebo se se zlou potážeš!
Sám jste to tak chtěl.
Vyveďte ho odsud.
Slyšeli jste? Ať mi táhne z očí!
Pane, při vší úctě, račte prosím s námi.
Tví muži teď slouží mně.
Já jsem tu šéf.
Tohle si odskáčeš!
Už se nemůžu dočkat.
Do hajzlu!
TOKYO VICE JE FIKTIVNÍ SERIÁL
INSPIROVANÝ SKUTEČNÝMI UDÁLOSTMI.
NĚKTERÉ SITUACE A POSTAVY
BYLY Z UMĚLECKÝCH DŮVODŮ POZMĚNĚNY.
České titulky Vojtěch Tuček Iyuno 2024