Hvorfor har dere holdt tilbake to av mine menn...
- ...i en uke? - De gjorde motstand under razziaen.
De var bare på besøk. Kobayashi og Murase må løslates i dag.
Ting har endret seg. Razziaene er bare begynnelsen.
Ishida-san.
Du er en av de få hederlige.
Jeg vil ikke se deg i fengsel. Det er en annen verden nå.
Tiden er inne...
...til å avvikle Chihara-kai.
Du misforstår landet ditt.
Samfunnet fungerer bra fordi i bakgrunnen-
avverger vi kaoset.
Det finnes ikke noe Japan uten yakuza.
Du har blitt advart.
Forrige uke var det politirazzia hos Hishinuma-kai. I går hos Jinmon-kai.
Og vi aner ikke hvordan de klarer å holde dem i varetekt.
Politiet nekter å si hva de mistenker dem for.
- Få kontaktene deres til å snakke. - Ja.
Hva dere enn gjør, prioriter dette nå.
- Gå nå! - Ja.
Faen!
- Du er fortsatt så dårlig til det! - Du har blitt bedre.
Det er mange år siden. Hadde du vært her, hadde jeg banket deg.
- Jeg vinner. - Jeg gjør det.
Jentene på campusen din er pene. Hatt noen suksess?
- Det kan man si. - Se på deg! Hvor møtte du henne?
Hayama-san tok meg med ut. I forrige uke. Kabukicho.
- Kaito, hold deg unna ham. - Han er ikke den du tror han er.
Slutt å spille. Tror du det han og jeg gjør er en lek?
Ikke involver deg med ham. Hører du det?
Ikke si hva jeg skal gjøre. Jeg er ikke et barn lenger.
Vent, hvor skal du?
La meg være i fred!
Vent.
Hei!
- Katagiri-san. - Jake.
- Min nye sjef, visedirektør Nagata. - Jake Adelstein fra Meicho.
Hyggelig å møte deg.
Jeg håpet du hadde tid til å snakke om razziaene.
- Skriver du om yakuza igjen? - Det gjør alle nå.
- Dessverre kan jeg ikke si noe. - Jeg skjønner.
Uoffisielt. Hva mistenkes de for?
Katagiri er ikke tilgjengelig for pressen. Ha en fin dag.
Politiet har gjort det klart-
at målet med innsatsgruppen er å utrydde oss.
På to uker er to av oss allerede borte.
Gi meg navnene på politifolkene. Jeg tar meg av dem i kveld.
Er du gal? Vil du gjøre det verre?
- Hva skal vi gjøre, da? - Venner, vi må være enige.
Å slåss mot hverandre gjør oss sårbare.
Kloke ord.
Som du sier, å slåss gjør oss sårbare.
Og vi har ikke råd til å være sårbare.
- Så du er tilbake, Tozawa. - Ja, Ichikawa.
Uthvilt og dedikert til vår sak.
Men det er én ting som bekymrer meg.
Hvorfor har Chihara-kai stjålet området mitt mens jeg var borte?
Så det er sånn det er?
Viktigere ting står på spill nå enn områder.
Det handler ikke om områder, men om ære.
Og ære krever at man velger.
Er dere med ham eller med meg?
Mine herrer, kan dere gå så jeg kan få et øyeblikk alene med ham?
Det er langt ned. Vil du kaste meg ut over?
- Det vil ikke løse problemene våre. - Så nå er problemene våre felles?
Ja.
Jeg tror de veier opp for små vanskeligheter.
Kaller du vanskelighetene våre små?
Sist jeg så deg, fikk du meg til å be på mine knær.
Husker du ikke hvorfor? Du sendte menn hjem til meg for å drepe meg.
Men jeg har lagt det til side.
Kanskje det er forskjellen mellom oss. Jeg gir ikke opp så lett.
Du ser sliten ut.
Kanskje du trenger en ferie.
Det gjorde underverker for meg.
Tozawa!
Du startet brannen. Nå er det du som skal brenne.
Jeg snakket med alle i videoavdelingen om brannen.
Ingen av dem forårsaket den.
Da startet brannen på grunn av en elektrisk feil.
Tror du virkelig det?
Det er mer sannsynlig enn det du mener.
Ja, men det er ikke umulig.
Kanskje ikke. Men vi sier det ikke til noen.
Jeg ber avisen om å etterforske det. Høyst diskré.
- Jeg kan hjelpe deg. - Nei, du har jobben din.
Takk for at du sa ifra. Jeg tar det herfra.
Du skal se etter slike tegninger. Navnet på togstasjonen står her.
Han sa til Claudine at han alltid har dem hjemme.
- Dermed holdes stedet hemmelig. - Bra at han inviterte meg hjem, da.
Han skal lage mat til meg.
Samantha? Hvis du har en avtale med oyabun, må du levere.
- Ellers kan jeg nok ikke hjelpe deg. - Som om du gjør det nå?
Hei. Er moren din her?
Takk for at du henter meg. Jeg...
Fortsett.
Jeg er skadet. Jeg er skadet!
Pappa hadde disse. Jeg liker dem.
Takk.
Barnevakten er her.
Du kan ikke sitte. Jeg drepte deg!
Iblant gjenoppstår de døde. Som på Obon.
Kommer du tilbake og leker med meg?
Det gjør han nok, Daichi.
Legg igjen en beskjed etter pipetonen.
Hei, det er meg igjen.
Jeg beklager forleden kveld.
Kan du ringe meg?
Funnet noe?
Ingen lov tillater politiet å pågripe og tilbakeholde yakuza slik.
- Men på et vis gjør de det. - Hva sa kilden din i politiet?
Han sier ikke noe. Jeg prøver å få Hishinumas advokat til å møte meg.
Men han er listig.
Er det jenta fra festen på ambassaden?
Meldingen du nettopp la igjen... Jeg tipper det er jenta.
- Du er litt av en journalist. - Jeg gjør mitt beste. Vel?
- Ja, det er henne. - Hun er vakker.
Tin Tin har sett henne før, men kommer ikke på hvor.
Jeg er ganske sikker på at det er over.
Kan det å ikke ringe tilbake bety noe annet enn "faen ta deg" i Japan?
Nei.
Vi ses i morgen.
Så du jobber for FBI?
Jeg skulle gjerne sagt ja for å imponere deg, men nei.
- Jeg er i utenriksdepartementet. - Men sjefen din er FBI?
- Lynn? - Ja.
Ja, men jeg jobber med henne, ikke for henne.
Jeg er bare en kontorslave. Jeg tilrettelegger brifinger.
- Det finnes verre jobber. - Jeg klager ikke.
Jeg gjør hva som helst for å forlate USA.
Nå som du vet det, er du mer eller mindre interessert i å ta en drink?
Interessen er fortsatt den samme.
Finnes det et morsommere sted vi kan dra til?
Det minner meg om et sted i Bethesda.
- Er du ikke imponert? - Jo, veldig imponert.
Og takk for at du tok meg med hit.
Lenge siden sist.
- Travelt opptatt, vet du. - Jaha.
Er du like god i baseball som ham?
Beklager, jeg har gjemt japansken min litt.
Han mener glemt. Han er amerikaner.
Å, amerikaner. Velkommen.
Takk. Jason Aoki. Den amerikanske ambassaden.
- Hva gjør du? - Litt av hvert. Hyggelig å møte deg.
- Sa jeg noe galt? - Vi drøfter ikke noe personlig her.
Jobb på jobben, hjemmet hjemme, baren i baren.
Plager det deg ikke å dele deg opp sånn?
Noen deler passer seg på visse steder.
Det er bare det at jeg er ferdig med skapet. Det drepte meg nesten.
Jeg vil leve hele livet mitt åpent. Skjønner du hva jeg mener?
Jeg trodde han var syk og døende.
Det var det Tozawa ville at jeg skulle tro.
Han lurte oss til å ta tilbake Kabukicho-
for å vende andre gumier mot oss. Og så ødelegge oss.
Da må vi slå til først.
Så du har rådført deg før. Stemmer det, Hayama?
Se hvor vi står nå. Hva skal vi gjøre? Hva?
Sato. Du sa en gang at vi trenger våpen. Jeg kjeftet på deg.
Jeg tok feil.
- Jeg kan skaffe våpen til oss. - Nei, det går bra.
Jeg har planlagt noe. Dere skal begge gå om bord på et tog i morgen-
og møte en mann som heter Ota, i Nagano.
Et tidligere medlem av Chihara-kai. Dere henter våpen hos ham.
Ota ble utestengt på grunn av oppførselen sin, men er stadig lojal.
- Sato. - Ja?
Gi ham disse pengene. Så kommer du tilbake med det han har.
Forstått.
Takk.
Mamma, jeg sa til Jess at jeg har flybilletten min.
Ja, men det er stor forskjell på å ha billett og å ta flyet.
- Det er sant. - Festen og alt...
...betyr bare noe hvis du er der.
Mamma, det kan være en samtale fra en advokat. Jeg må legge på.
- Bare si at du kommer. - Jeg kommer. Jeg lover. Ha det.
- Jake Adelstein. - Det er meg.
- Vi må møtes. På det vanlige stedet. - Jeg kommer.
Erika, du er så flink.
Du fikk dem til å spise fra hånden din.
Det handler mindre om hvor godt du ser ut og mer om hvor godt du lytter.
For en visdom fra Buddha.
- Hvordan går det med deg og Sato? - Hva?
- Trodde du at du kunne skjule det? - Vi blir bare kjent med hverandre.
Det sa Samantha også, og vi vet hvordan det gikk.
Ikke gjør henne flau.
Samantha har kommet over ham. Hun ser ikke på ham engang.
- Sant. Hun har kommet over ham. - Hva? Var Samantha og Sato et par?
- Erika, da! - Du har litt å finne ut av.
Nå hører vi "Rosamunda" av Franz Schubert.
Takk for at du kom. Tilgi meg for forleden.
Hør her. Vi har ikke mye tid.
Han er tilbake.
Går det bra?
- Sa han hvor han har vært? - Nei.
Da han dro, var han veldig syk. Nå er han pigg. Som et nytt menneske.
- Hva mener du med ny? Hva betyr det? - Jake, du må holde deg unna ham.
Ja, jeg er ferdig med alt det.
- Lov meg det. - Jeg lover.
Jeg vil ikke tilbake til mitt gamle liv.
Vi ses snart.
- Hva er det? Det er sent. - Han er tilbake. Tozawa.
- Hvordan vet du det? - En pålitelig, nær kilde.
Som også sa at han var syk før, og nå er han frisk.
-"Som et nytt menneske." - Jake?
Ja, jeg skal unngå ham, men visste du at han var syk?
Og hvor var han?
Inntil vi vet det, venter vi.
Husk at tålmodighet ikke er en svakhet.
Oppfattet.
- Unnskyld meg. - Hei.
- Ja? - To Asahi.
Ja visst.
- Behold vekslepengene. - Tusen takk.
Vær så god.
Unnskyld meg.
Takk.
Du må slappe av. Stress er ikke bra for kroppen.
Du kan lære noe av broren din. Han kan å slappe av.
Han nevnte vennligheten din.
Men jeg hadde satt pris på om du ikke distraherte ham fra studiene.
Nå høres du ut som en mor.
Kaito fortalte meg om henne. For en type.
Død far. Irriterende mor. Jeg kom meg ut av det også.
Broren min er alt mamma har. Kashira...
Vær så snill, la ham være. Jeg skylder deg en tjeneste.
Si til moren din at jeg tar meg av ham.
- Her. - Takk.
Du vet hva jeg synes om Baku. Men han lever for Meicho.
Han ville ikke ødelagt bevis om noe så viktig.
- Takk. - Takk.
Jeg ville også ha sagt det.
Men måten han reagerte på... At jeg ikke skal fortsette å grave.
Jeg kjenner deg. Det gjør du allerede.
Dette er godt.
- Går det bra med broren din? - Ja. Så langt.
Kanskje den nye medisinen hans gjør en forskjell.
Jeg har sett det gå bra før. Så snur det.
Hva skjer da?
- Han kan bli paranoid. Sint. - Voldelig?
Ikke mot meg.
Mot seg selv.
- Stort sett. - Stort sett?
Vi hadde problemer med foreldrene våre.
Jeg hadde mareritt om at jeg mistet ham.
At jeg så ham forsvinne i en folkemengde eller noe.
At han klatret opp på et tak, så meg i øynene og hoppet.
Jeg frykter for livet hans.
Men jeg har aldri vært redd for ham.
Emi, kan jeg ikke hjelpe deg med dette?
Jeg trenger ikke hjelp.
Og medisinen virker kanskje nå.
Ok, jeg har alt. Ikke glem å passe på Kenji.
- Samantha, jeg vet hvordan man gjør. - Beklager. Og takk.
- Så det er ikke en dohan? - Nei.
- Liker du ham? - Masa? Ja.
Men det handler ikke om det. Det gjelder oss. Klubben.
- Jobb og kjærlighet må aldri blandes. - Jeg vet det.
- Hvorfor nevnte du ikke deg og Sato? - Burde jeg ha gjort det?
- Vent, er dere...? - Nei.
Jeg mener, ikke ennå. Men...
- Hvorfor sa du ikke noe? - Jeg burde ha gjort det. Jeg bare...
Jeg vet ikke om jeg orker enda en yakuza.
Hvis du gjør det, gjør det klart hva du ber ham om.
Og vær snill mot hjertet ditt.
For en vis mama-san hun er.
- Ok. Jeg må gå. Er det greit? - Ja.
- Takk. - Ha det gøy.
Takk.
ADVOKATFIRMA
Takk for at jeg fikk komme, Sawada-sensei.
Det er viktig at leserne våre hører-
din klients side av historien.
Korrekt. Politiets handlinger er opprørende.
Hishinuma-san og hans kompanjonger nektes kausjon.
- Ja, det er veldig uvanlig. - Det har aldri skjedd før.
Politiet anklaget dem for motstand.
Det brukes bare i politiske demonstrasjoner.
Nettopp. Inntil nå. Adelstein-san, fortell leserne dine om dette.
Absolutt. Takk.
Si til Maruyama at jeg vet hvordan politiet kan tilbakeholde yakuza.
Forstått. Saml alle. Jeg kontakter dere når dokumentene er klare.
- Vi ses. - Takk.
Jeg kontakter deg også, frue.
- Følg Mercedesen. - Ja visst.
Takk for at dere reiser med oss.
Kaldt, ikke sant?
Toget går snart.
Lenge siden jeg har sett ditt stygge tryne.
Det er min replikk. Sist jeg så deg, lå du besvimt på et bargulv.
- Hvem har vi her? - Jeg heter Sato.
"Satou" som i sukker? Flaks at jeg liker søtsaker.
Ikke så fort. Hvor er varene?
Vi må dra hjem til meg. Vi tar pickupen min.
Du kjører, Sukker.
- Du sa ikke at du kjente ham. - Nå ble du stresset igjen.
- Jeg blir gal. - Kaldt!
KEISERBYGGET
- Da er vi her. - Ok.
- Ok? - Ja.
Bli med meg.
- Her er det. - Ja.
Jøss!
Det er så vakkert.
Jeg er glad du er her.
- Vis meg rundt. - Jeg trodde aldri du skulle spørre.
- Kom. - Ok.
Etter deg.
- Beklager. - Velkommen.
Kjøkkenet er her. Og badet er rett rundt hjørnet.
Er soverommet oppe?
- Den utsikten må være fantastisk. - Det er den.
Men jeg tilbringer mest tid her.
- Ingen havutsikt? - Jo, faktisk.
Jøss.
Sukker, nøklene.
Hvordan finner du ei kone midt ute i ødemarka?
Hvem trenger ei kone?
Når jeg blir ensom, tar jeg en bjørn og setter den på alle fire.
- Hvor er de? - Ingen våpen i dag. I morgen.
- Er han sen? - Han kan våpen, men ikke holde tiden.
- Noe å drikke? - Ja.
- Avtalen var våpen i kveld. - Har du et problem?
Oyabun sa ikke noe om å overnatte her. Jeg ringer ham.
Lykke til. Det er dårlig dekning her.
Kanpai!
Sato, vi trenger ved.
Dette er en favorittsang fra min tid i London.
Ok.
- Er du flink til å danse? - Nei, ganske dårlig.
- Kan jeg låne badet? - Var jeg så ille?
Jeg fortsetter med maten.
- Du skremte meg. - Du skremte meg.
- Hva skjedde? - Dårlig knivhåndtering.
- Har du plaster? - Jeg tror det.
- Går det bra? - Ja.
Det ser ikke bra ut.
- Makoto, har du brukt alt sukkeret? - Mamma, kaken krevde det.
Hvilke sønner lager kaker?
- Hallo? - Tin Tin, det er meg.
Sjekk en adresse for meg. Minato-ku, Higashigawa 7-5-2.
- Si hva slags bygning det er. - Det går bra, takk.
Jeg fikk ikke tak i noen og har ingen PC i nærheten.
- Tozawa er tilbake. - Tilbake?
Jeg intervjuet en yakuza -advokat og så ham der. Jeg fulgte etter.
Nå er han i bygningen. Minato-ku, Higashigawa 7-5-2.
Ok. Jeg ringer deg tilbake.
- Jake, vær forsiktig. - Takk.
Jake Adelstein her. Jeg trenger en firmabil med en gang.
- Hva er det? - Den nye medisinen din.
Ikke sant? Denne fungerer.
Tror du mamma og pappa kom tilbake til Korea på grunn av meg?
Etter at jeg slo mamma, var de redde for meg.
Er du redd for meg?
Nei. Ikke i det hele tatt.
Noen ganger tenker jeg at du må hate meg.
Hvordan kan du tenke sånn?
Du studerte i Chicago. Hadde et liv der. Så kom du hjem på grunn av meg.
Jeg ville aldri hate deg.
- Når får jeg møte kjæresten din? - Hva?
- Skammer du deg over meg? - Nei!
Jeg var bare bekymret. Kanskje det ikke er bra for deg.
Er han bra for deg?
- I høyeste grad. - Virkelig?
Pappa er ikke her, så det er min jobb å passe på deg.
Jeg burde møte ham.
Følg etter den bilen.
- Hvor lærte du å lage mat? - I London.
Jeg studerte arkitektur der.
Jeg lengtet hjem, så jeg laget mat for å føle meg mer hjemme.
Så fint.
- Har du hjemlengsel? - Nei.
Hvor er du fra, som du ikke savner?
- Utah. - Utah?
- Ja, jeg ville ha mer ut av livet. - Jeg ville ha mer ut av livet også.
Så, har du noen?
- Som kone og barn? - Ja. Det passer bra å si det nå.
Nei.
- Det er bare meg. Og jobben min. - Ja?
Samme her.
- Hvis du bare venter her. - Skiftet mitt er over. Jeg må dra.
Bare vent et øyeblikk, er du snill.
Tuller du?
Faen!
Jeg er her for en engelsktime.
- Kundens navn? - Jeg husker ikke. Det er en ny kunde.
Vær så snill, jeg er sen.
- Ingen avtale, ingen adgang. - Jeg skjønner.
Tror du virkelig at du kan gjøre det?
- Ikke se ned på meg. Bare se på. - Prøv, da.
- Greit. - Vis meg.
Hold kjeft. Jeg skal vise deg.
Jeg sa jo at du begynner å se dårlig.
Og du holder ikke pikken rett når du pisser.
Sjalu, bestefar, på at pikken min fortsatt fungerer?
- Hvordan går det med din? - Hva sa du?
Jeg tror din er fin som en sommerfuglkniv.
Til fine, små sommerfugler.
Hva med denne?
Han er så dum.
Leker er ikke morsomme om ikke alle er med.
- Slipp meg! - Din tur, Sukker.
Hva gjør dere? Hei!
- Hva er det med deg? - Stille!
- Hei! - Slik mister man en finger.
Hei! Hei, slutt!
- Oi, jeg ser dårlig! - Din jævel!
Respekter de gamle!
Vet du hvem du kødder med?
Dø, din gamle skravlebøtte!
- Jeg dreper deg! - Kashira!
- Dø, for faen! - Nei!
Blø i hjel, din jævel!
Kashira. Ro deg ned, vær så snill!
Faen, det gjør vondt!
Beklager at du måtte kjøre meg helt hjem.
Jeg tilbringer så mye tid jeg kan med deg.
Bilnøklene. Jeg er straks tilbake.
- Samantha? - Ja?
- Har du rotet i veska mi? - Hva?
Hva lette du etter, Samantha?
Du? Du!
Vet du hva du har ødelagt for oss? Vi kan ikke ta ham til sykehuset!
Du har rett.
Fjern fingeravtrykk fra alt.
Tulla bare.
Pass deg.
Vent, vent!
- Du kunne ha advart meg! - Kom!
- Vi trenger nøklene! - Hent dem.
Faen.
Jeg ga deg fri fra pliktene dine. Men du var borte så lenge.
Jeg måtte dra fra Kansai for å ta meg av ting.
Jeg er evig takknemlig, Nakahara-kaicho.
Men nå må vi diskutere framtiden.
Metodene dine er gammeldagse.
Fra nå av leder jeg organisasjonen.
Så du må tre til side.
Du er en idiot fra gata som giftet deg inn i en familie med makt.
Kjenn din plass! Ellers har du ingen fremtid her!
Du har tatt ditt valg.
Gå ut med denne søpla.
Gjør som jeg sier!
Med all respekt, formann, bli med oss.
Dine menn er mine nå.
Jeg er kaicho her.
Snart får andre vite det!
Jeg regner med det.
Faen. Faen!
Tekst: Iyuno