TOKYO VICE II. 3. díl
Takhle ti to moc sluší.
Hej!
Přejete si?
Výpalný. Dones obálku.
Váš šéf se dlouho neukázal.
Kabukičó už měsíc patří Išidovi.
Bohužel. Dejte si odchod.
Naval prachy, nebo večer rozmlátíme ksicht všem.
- Dones mu je. - Ano.
Udělalo ti to dobře?
Užívej si to, dokud můžeš. Jeden nikdy neví.
Naše pozvání přijal reportér z Meičó šinbun Jake Adelstein.
Děkuji, že jste přišel.
Váš článek o motorkářských ganzích,
který vyšel v deníku Meičó, vzbudil velké ohlasy.
Máte z toho úspěchu radost?
O mě tady nejde.
Strávil jsem s těmi mladými spoustu času.
Jde o subkulturu, o které není moc slyšet.
A proto jste navázal dalším článkem.
Máte pocit, že tuto problematiku vidíte coby cizinec jinýma očima?
Určitě mi to dává...
Akorát jsem za debila.
Ne. Mluvil jsi dobře.
A navíc ti to moc slušelo.
- Tví kámoši jsou roztomilí. - Já vím. Říkám jim to pořád.
To je jen kámoška. Samantha.
- St. Louis? - Jo.
Mám letět domů. Táta slaví šedesátiny.
Meičó jen tak uvolní svého hvězdného reportéra?
Tobě se tam nechce?
S naší rodinou je to trochu na palici.
Radši bych zůstal s tebou.
- Nechceš se tu dneska zdržet? - Dobře víš, že to nejde.
Tak si zajdeme večer na rande. Aspoň jednou.
Vždyť chodíme.
Naše obvyklá zašívárna se nepočítá.
Tebe baví se sem věčně plížit a být tu zavřená?
Jakeu...
Je to moc riskantní.
Už toho mám dost.
To já taky. Ale musíme být trpěliví a opatrní.
To mi šlo vždycky skvěle.
Hiroši Šibuja.
Zatčen za pobodání muže při vybírání dluhů.
- Jakuzák. - Pan Šibuja. Dobře. A?
- Byl tam pracovně. - Skvěle. Pro koho dělá?
Pro Hišinumu.
Jde o menší klan.
Ideální testovací subjekt.
Kolik potřebujeme lidí?
Dovolte mi.
Vyžádal si mě pan Jabuki.
- Mohu pro vás ještě něco udělat? - Ne.
Pro jistotu nechám někoho u dveří.
Děti přivedu později.
Hagino.
Ano?
Poslední měsíce odvádíte opravdu dobrou práci.
Děkuji vám.
Jste nějaký pobledlý.
Choďte víc na sluníčko a berte vitaminy.
Prosím, dbejte o sebe.
- Ano? - Co paní Tozawová?
Žádná výrazná změna.
Volal jste nás?
Mysleli jste, že se to nedozvím?
Vraťte ty peníze a nechte Kabukičó plavat.
Máme jen tak přihlížet, jak si Čihara bere, co patří nám?
Kdyby tu byl šéf, tak by jim to vrátil.
Nějakej drzej.
Srovnej ho.
Na co čekáš?
Pořádně.
Odveďte je.
Co je?
Ostatní mají taky pochyby.
Čihara si postupně přivlastňuje naše území.
A my jen tiše přihlížíme.
Chlapi jsou z toho nervózní a vzteklí.
Nemusí to chápat.
Stačí když budou držet hubu a plnit rozkazy.
Ještě něco?
Ano.
Prosím.
Ty jseš debil.
Co kdybych ti někdy uvařil?
U mě doma. Pohostím tě.
- Chcete mi uvařit? - Ano, chci.
To je od vás milé, pane Óno.
- Říkej mi Maso. - Ráda.
Tak co ty na to?
- Vážím si toho. - Ale stejně odmítneš.
- Jen ctím jistá pravidla. - Samantho.
Přijde mi, že jsme se doopravdy sblížili.
Rád bych tě líp poznal, jestli mi to dovolíš.
Promyslím to.
Fajn.
Co to vyvádíš?
Chudák holka. Je celá mokrá!
Když už házíš, tak se aspoň tref.
- Omluv mě. - Jistě.
Dobrý večer, pane Óno, mohu si přisednout?
Ovšem.
Hodláš to nějak řešit?
Bohužel nemůžu.
Dobrý večer. Všechno v pořádku?
To pití byste mohli míň ředit.
Uvítala bych, kdybyste se tu s kolegy bavili trochu umírněněji.
Ať mi to přijde říct tamhle hezounek.
Ty mě nezajímáš.
Nelíbí se mi, jak se mnou mluvíte.
Znova to opakovat nebudu.
Dovolte mi. Pozornost od pána tamhle.
To si nechám líbit. Dopijem a půjdem.
Děkuji vám.
Děkuju, že mě zase hodíš.
Není zač.
Po práci mi vždycky vyhládne. Asi jak celý večer jen piju.
- Chceš někam zajít? - Musím už domů.
Ale mám v lednici nějaké zbytky.
Jestli chceš, můžu je přihřát.
Fajn. Dám si.
Promiň. Musím ještě zaplatit chůvě. Počkáš chvilku?
Jasně.
Jak se jmenuješ?
Sato.
- Kde je máma? - Řeší něco s chůvou.
Nemáš už dávno spát?
Spal jsem, ale vzbudils mě.
Aha.
Promiň.
- Tak zpátky do postele. - Dobře, ale přečteš mi pohádku.
Za mnou.
"Že ty pečeš dort? Krásně voní.
Všem zvířátkům v lese už se sbíhají sliny."
- Mami! - Jsem doma.
- Konečně. - Vzbudil se a chtěl pohádku.
Děkuju ti.
Už je moc hodin. Zavři očka, sovičko.
Zavři očka, sovičko.
Tak dobrou.
- Už musíš? - Ne.
- Pořád mám hlad. - Hned jsem u tebe.
Tak spinkej, broučku.
Sovičko.
Zachumlat.
Dobrou noc.
Díky. Pochutnal jsem si.
Třeba to bylo tím, žes nejedl sám.
Dost možná.
Čekala jsem, že budeš jiný.
Jak to myslíš?
Další potetovaný. Stejný jako všichni ostatní.
Já taky čekal, že budeš jiná.
V jakém smyslu?
Myslel jsem, že budeš nudnější.
Se mnou nuda nehrozí.
Uvidíme se.
Dobrou.
Tenhle měsíc tam byl už potřetí.
Odhání mi klienty. Co je sakra zač?
Hajama.
Išidova pravá ruka a jeho nástupce.
Sato mi má být k ruce, ale včera pro mě nehnul prstem.
A co má dělat? Hajama je nad ním.
Zkusíš s ním dát řeč? Třeba na něco přijde.
Se Satem?
Co mě vykopli z Onyxu, když jsem ho chtěl zmlátit,
nebavíme se.
Proč mu neřekneš sama?
Myslel jsem, že spolu...
Bejvávalo.
Práce a láska nejde dohromady.
- To mi povídej. - Ty někoho máš?
Jo.
Už nějakou dobu.
Je skvělá. Jen je to trochu složitý.
- Vidíš, jak jsi dospěl. - Zas nepřeháněj.
Už tam toho vola nechci.
Běž za Satem jako kámoška.
Popros ho o pomoc.
"Jde o nový vhled do života mladistvých delikventů.
O to víc mě udivuje, že ho napsal zahraniční reportér."
Jo!
Dva články o zlodějích motorek, a jsi za hrdinu.
No tak. Nechte si ten cynismus.
Přesně. Jsme tu proto, abychom něco změnili...
Ano, máme něco změnit.
Proč si ale Američani myslí, že mají spravit celý svět?
Někdo to dělat musí.
Musím ještě do práce. Ale něco pro vás mám.
Pozvánky na slavnostní recepci v sídle amerického velvyslanectví.
Zítra večer. Máte to povinně.
Budete rozvíjet kontakty.
- Tak dobrou noc! - Dobrou!
Konečně trochu upustila páru.
Přijde mi, že si moc zábavy neužije.
Jak vůbec posledně hrál?
Odpálil homerun.
Byl štěstím bez sebe.
Ty určitě taky.
Můžu?
S kolika lidmi z archivu už jsi mluvila?
Se všemi.
Neoficiálně. Výpovědi souhlasí.
Nikdo z nich za to nemohl.
Věříš jim?
Takže pro Meičó dělá někdo, kdo byl ochoten
kvůli zničení důkazů riskovat vyhoření celé budovy.
To přece nevíme.
No tak, Emi. Chápu, že to tam máš ráda.
Ale dívej se na to nezaujatě. Vždyť je to jasné.
Sakra.
- Musím běžet. - On to zvládne. Zavolej mu.
Nezvedá mi to.
Půjdu s tebou.
Co se stane? Tajíme to už dost dlouho.
Máš strach, že to tvůj bratr neskousne?
- To ne, ale je nemocný. - Emi...
Netrpí na bolest břicha.
Má duševní poruchu.
Nejde to odkládat donekonečna.
Musíš mu to říct.
Je to můj jediný bratr.
Musím běžet.
A teď Písně beze slov od Felixe Mendelssohna Bartholdyho.
Měli jsme se vidět až za týden.
Tohle nepočká.
- Neseš mi letenku do Missouri? - Něco lepšího.
Pozvánku na večírek amerického velvyslanectví.
Zítra večer.
Budeš můj doprovod.
Vymyslíme ti jméno a protáhneme tě tam.
- Jakeu, i tak je to riskantní. - Jen jeden večer.
My dva.
Na opravdovém rande.
Co víc si přát?
Co to děláš?
Ty už jsi doma?
Tuhle jsi říkala, že by sis dala twedžigukppap.
Měli jsme tady většinu ingrediencí. Voní to hezky, ne?
Moc hezky.
Že jo? Pohlídáš to chvíli? Musím ještě nakrájet zelí.
Dobře.
- Líbí? - No jasně!
Znáš to?
Znáš Backstreety? Nech toho.
- Pak jdeš ty. - Ne, to je dobrý.
Musíme všichni.
Ale nejdřív jdu já!
Drž hubu! Já tady zpívám!
Kňouráš jak kočka, kterou někdo tahá za ocas!
Hej! Nech ho to dozpívat. Do toho, kočičáku!
Už ses potkal s Hajamou?
Kdo to je?
Brácha ti nic neřekne, co?
Hej. Co jsem říkal? Neřešte práci a bavte se!
Že jo? Jo.
No jo no, holt k nám nepatříš.
- Čau. - Čau.
Máš ode mě vzkaz v hlasovce.
Už jsem byl na cestě. Taky ti něco chci.
Dobře.
Mám takovej problém.
Jmenuje se Hajama?
Promluvíš s Išidou?
Vysvětli mu, že mi kazí kšefty.
Šéf mu tam zakáže chodit.
Ale musíš pro něj něco udělat.
Ten architekt.
- Óno? Co s ním? - Dělá pro město.
Navrhuje nový obchoďák. Má se stavět na jednom z nádraží.
Šéf chce vědět na kterém, než se to oznámí veřejnosti,
aby skoupil okolní pozemky,
než se jejich cena vyšponuje.
Odmítám donášet na klienta.
Můj podnik si zakládá na diskrétnosti.
Pro šéfa je tahle informace
cennější než celej klub.
A klub patří jemu.
- Teď mi vyhrožuješ? - Měla sis tu nechat Claudine.
- Ta mrcha mě okrádala! - Dělala pro nás.
Každý den se s tím architektem vybavovala a vyzvídala od něj.
Ale teď chce jenom tebe.
Musíš to dotáhnout.
A když odmítnu?
Prosím, dej na mě.
Neodmítej.
Promiň. Do zítra mi dej vědět.
Tohle je půdorys sídla Hišinumova klanu.
Vstoupíme tudy.
Tyhle dveře musíme zajistit.
Mnozí jste se mnou už zátah na jakuzu absolvovali.
Tentokrát to ale bude jiné. Víc už detektiv Nagatová.
Tak pro začátek...
Naše návštěva není ohlášená.
Chceme je pozatýkat za maření výkonu.
K tomu je třeba, aby na nás vztáhli ruku.
Ujistím se, že to udělají.
Copak? Máte něco na srdci?
Jen jsem říkal, že už bylo načase.
- Jdeme. - Pozor!
- Připraveni? - Ano!
- Pohyb. - Ano.
Jménem pana Išidy
vám uctivě děkujeme za přijetí naší nabídky.
Kobajaši, dost bylo řečí.
Kdybychom byli silnější,
nikdy bychom se s vámi nespolčovali.
Tomu rozumím.
Ale všichni teď zažíváme těžké časy.
A naše podmínky jsou víc než férové.
Tak honem. Ať už to máme z krku.
Policie! Otevřete!
Ohlásili se? Co tady chtějí?
Je tu Hiroši Šibuja?
Už pár týdnů se neukázal.
Ale patří k vám?
- Jo. - Nic mu neříkej!
Pan Šibuja byl zatčen za ublížení na zdraví.
Přečinu se dopustil při výkonu pracovních povinností.
Je mi líto, ale měli jste se předem ohlásit.
- Pokud někdo... - Nepřišli jsme sem diskutovat!
Trestní odpovědnost za činy pana Šibuji
nese i jeho zaměstnavatel, kterým je tady pan Hišinuma.
Zatýkám vás.
Vy ostatní jste podezřelí
z napomáhání trestnému činu vydírání!
Zbláznili jste se?
Stůjte! Kampak?
Bojíš se?
Tak radši utíkej domů...
schovat se mamince pod sukni.
Co? Pojď sem.
- Zatýkám vás za maření výkonu. - Teď!
Vždyť nic neudělal!
Braňte šéfa!
Nech mě bejt! Já k nim nepatřím!
Běžte za ním!
Co do mě strkáš?
Nasrat!
Nedělejte to.
Zabití policajta je vážná věc.
Kolik klanů jakuzy působí v Tokiu?
Dvacet pět.
Teď už jen 24, za týden 23.
Válka proti jakuze právě začala!
Vážně jste je zatkli za maření výkonu?
- Ano. - To se přece...
používá jen při politických protestech.
Bývávalo.
I staré zákony se dají využít po novém.
Teprve začínáme. Těšte se.
Na detektiva Nagatovou!
Prosím?
Ahoj, princezno. Máš se dobře?
Jo. Zrovna kreslím autíčko. Tvoje červené.
Musíme vymyslet, kam ho pověsíme.
Dala bys mi maminku?
Mám ti vyřídit, že je dneska na volání moc unavená.
Dobře.
- Tak jí řekni, že jsem volal. - Jo. Papa!
Znáš to?
Americký folk. Z doby založení země.
Jdeme na to.
Děkuji účinkujícím z muzikálu Rent!
Nestyďte se je oslovit a pojďte si dát něco na zub.
- Půjdu ochutnat věnečky. - Zatím se mějte.
Odkdy jíš věnečky? Já tě nepoznávám...
Koho si to Jake přivedl? Neznáš ji?
- Ne. Proč? - Je mi povědomá.
Budu vevnitř.
Lynn je z FBI, takže řeší jen federální zločiny.
Americká legislativa ten problém aspoň řeší.
Ženy tam v případě stalkingu mohou žádat o zákaz přiblížení.
To sice ano, ale prevence by určitě pomohla.
Zajímaly by vás nejnovější americké statistiky?
- Určitě. Máte čas v pondělí? - Rozhodně.
Už jste měl tu chutnou rybu v nadýchaném těstíčku?
Ano. Krevety jsem ochutnal.
Byly výtečné.
Jason Aoki, americká ambasáda.
Džun Šinohara, Meičó šinbun.
Novinář? Prohrál jsem.
S kolegy se vždycky na někoho podíváme
a hádáme, co dělá.
- Na co mě tipovali? - Jeden trefil novináře.
Jeden ve vás viděl bývalého baseballistu.
A já se vsadil, že jste model.
Představím vám našeho reportéra.
Jake Adelstein. Tohle je Lynn Oberfeldová,
právní atašé velvyslanectví.
Ráda čtu vaše články.
Když Hal Lieberman zmínil, že pro Meičó dělá Američan,
nevěřila jsem mu.
Vzali jsme si ho do parády.
Tohle je Jason Aoki ode mě z kanceláře.
- Moc mě těší. - Taky. Má kamarádka Mari.
Taky novinářka?
Ne, choreografka moderního tance.
Pardon. Vidím kolegyni z korejské ambasády,
která mě už týdny nahání.
Zatím na shledanou. Hezký zbytek večera.
Vám také.
Jdu si pro krevetí koláček. Prý stojí za to.
- Těšilo mě. Zatím. - Na shledanou.
Moderní tanec?
Divil by ses, co všechno umím.
A tady si můžeš vyjet, kdo si kdy objednal jaký tenisky.
Včetně doručovací adresy.
Tohle se prodalo za měsíc?
Dobrá práce, bráško.
Několikrát jsem se jich na tebe ptal.
Ale máma vždycky mlžila.
Táta o tobě nechtěl ani slyšet.
Přál jsem si být jako ty.
Policie!
Neboj se.
Dobrý večer.
Pověsti nelhaly.
Tohle bude ten tvůj bráška s kouzelnými prsty,
co prodává zboží přes počítač.
Kaito, tohle je můj šéf Hajama.
Jak přesně to funguje?
Bratr se musí ještě učit.
Na mě si snad chvilku najde.
Vytvořili jsme web, přes který prodáváme tenisky.
Tenisky?
- Na kolik jste si už přišli? - Těžko říct.
Minimálně na půl milionu jenů.
S tímhle krámem?
Ty krávo.
Hustý.
Kaito, znáš už našeho šéfa?
Líbil by ses mu.
Šéfe, Kaito ještě studuje. Nepatří k nám.
To se nedá nic dělat.
Starší brácha se musí poslouchat.
Ale když narazím na zlatej důl, poznám to.
Promiňte.
Nejste ta slavná choreografka?
Ano, jsem.
Stojíte za dnešním vystoupením?
Už je to tak. Líbilo se vám?
Objíždíme s ním svět. Příště míříme do Missouri.
Pojeď se mnou.
Představím tě našim.
Vím, že jsme spolu sotva měsíc...
a představa, že nám to vydrží, je šílená.
Ale chci věřit tomu, že nám to může vyjít.
Co je?
- Nevšiml si mě? - Kdo?
Ten chlap. Viděla jsem ho s Tozawou.
Neboj se. Nikdo tady se s Tozawou nezná.
Už musím jít.
Neblázni. Počkej.
Nech mě být! Drž se ode mě dál!
Hledal jsi pořádně?
Hledal.
- Určitě ses díval všude? - Určitě.
O čem přemýšlíš?
Já? O ničem.
Co říkáš na můj návrh vytáhnout tě mimo klub?
Pořád ještě váhám. Dej mi čas.
Dám ti ho, kolik budeš chtít.
Omluvíš mě na chvíli?
Ovšem.
- Byla tady. - Co se stalo?
Ztratil Išiiovu láhev Glenmorangie Grand Vintage.
Vracel jsem ji. Nevím, kam se poděla.
Víš, kolik ta whisky stojí? Padesát tisíc jenů!
- Nemůžu jen tak objednat další. - Omlouvám se.
Dobrej večír.
Do hajzlu.
- Sam? - Jo?
Ty vyřeš tohle. Já vyřeším tamto, ano?
- Dobře. - Rozdělíme si to.
Musíme ji najít.
- Čí že byla? - Išiiova.
Kendži, prober se.
Mrzí mě to.
Nepřipijeme si na náš úspěch?
Proč ještě nejste doma?
Mohla bych se vás ptát na to samé.
Státní zastupitelství má ze zatčení radost.
Na základě zabavených dokumentů
můžeme většině přišít vydírání.
Jeden z nich udal šéfa. Půjdou pěkně do chládku.
Tak na nové metody!
Vy nemáte radost?
Bohužel vím, že všechno něco stojí.
Musíme se ujistit, že to k něčemu bude.
- Kdo to je? - Čika! Tacova sestra!
Vždyť už jdu!
- Ty lháři! Dals nám slovo! - Uklidni se.
- Sebrali ho! - Co?
Bráchu zabásli kvůli tvýmu blbýmu článku!
Jak to?
To není možný. Nikde jsem vás nejmenoval.
A fotky se nakonec taky neotiskly.
Ale policajti si na nás pořádně došlápli!
Kdo tě takhle zřídil?
Nikde jsem vás nejmenoval.
- Nikomu jsem nic neřekl. - Jsem tu s vrahama.
Je jedno, co jsem udělal.
Se všema se zachází stejně.
Něco vymyslím.
Byl jsi...
u toho, když jsem kradl motorku.
Proč tě taky nesebrali?
Dostals snad milost?
Postarej se o ségru.
Nikoho kromě mě nemá.
Kdyby se ho noviny zastaly, mohl by do pasťáku.
Že je mladistvý, nehraje roli.
Byl zatčen přímo při krádeži a udeřil policistu.
Pasťák určitě neprojde.
Prosím vás, zatím je jen v cele předběžného zadržení,
a už dostal nakládačku!
Až ho přeloží, bude to horší.
Věznice pro mladistvé bývají horší než ty pro dospělé.
Ježiši.
Hej.
Pane Hajamo? Co potřebujete?
Vůbec nic. Přišel jsem tě odměnit.
Cože?
- Pojď. Projedem se. - Počkejte.
Dnešek si užiješ.
Bude to jízda!
Dlouho jsme se neviděli.
- Dáme skleničku? - Nemám čas, Meičó.
Hele.
Posledně v Onyxu...
jsem to přehnal.
Chtěls mi pomoct, a já měl klapky na očích.
Omlouvám se ti.
Prej ti rozbili hubu.
Jo.
Tebe prej pobodali.
Jo.
- Nemáš hlad? - Hroznej.
Tak pojď. Někam tě vezmu.
- Mám na tebe jednu prosbu. - Neříkej.
Je načase, abys pořádně poznal město.
Odkopla tě někdy holka, když jsi byl na střední?
Ale jo.
A kam jsi chodil?
Na Narišimu.
Dobrý večer.
Narišimskou střední pro tohohle pracanta.
- Jak si přejete, pane. - A pro mě taky.
Zajisté.
Račte dál.
- Do jaký má jít věznice? - Nejspíš do Asaky v Saitamě.
Tam bachaři rádi na vězně stříkají hadicí.
Jednomu klukovi...
tam prej narvali hadici do zadku
a pustili proud tak silně,
že mu to roztrhalo střeva.
O nápravných zařízeních víš zjevně svý.
Můžeš mu nějak pomoct?
Neznáš tam třeba někoho, kdo by na něj dohlídnul?
Prosíš mě o laskavost, Meičó?
Jo.
Zařídím to.
Co přesně?
Aby ho tam někdo chránil.
A až si odsedí trest, ujmem se ho.
Máš s tím problém?
Vůbec ne. Děkuju.
A dneska platíš.
- Jako vážně? - Jo.
Možná sis měl ten steak odpustit, co?
Co tu ještě děláte?
- Nemáte se dávno bavit? - Však budeme. S tebou.
Vážně?
Posaď se. Minami objednala pohoštění.
- Samantho, tvá oblíbená. - Děkuju ti, Kendži.
- Promiň mi to předtím. - To nic.
To jste nemusely.
- Za tu dřinu si to zasloužíš. - Jen dělám, co mám.
Lepší práci jsem nikdy neměla.
Musím říct, že tohle je první klub, kde se cítím bezpečně.
Děkuju ti za to.
Měla bys zkusit víc pít a míň pracovat.
Tak na naši šéfovou! Na zdraví!
Kam mě vezete?
Sato mi vysvětlil,
co byste rád získal.
A pomůžete?
Pan Óno mi velmi důvěřuje.
Dokonce mě pozval k sobě domů.
Tudíž vám mohu být nápomocna.
Takže to uděláte?
Vím, o jak hodnotnou informaci jde.
Ráda bych něco na oplátku.
Prosím. Co chcete?
Plné vlastnictví klubu.
A vaše slovo, že do něj žádný z vašich mužů
už nikdy nevkročí.
Budiž.
Ale příštích šest měsíců
mi budete nadále vyplácet 25% podíl ze zisku.
Ráda vám ho vyplatím příští dva měsíce.
Co prosím?
Chcete mě nasrat?
Dobrá.
- Tři měsíce. - Jsme domluveni.
Vida. Vyjednávat umíte.
V tomhle světě se neztratíte.
Hodně štěstí.
Prosím, nechte mi po zaznění tónu vzkaz...
TOKYO VICE JE FIKTIVNÍ SERIÁL
INSPIROVANÝ SKUTEČNÝMI UDÁLOSTMI.
NĚKTERÉ SITUACE A POSTAVY
BYLY Z UMĚLECKÝCH DŮVODŮ POZMĚNĚNY.
České titulky Vojtěch Tuček Iyuno 2024