- Det är fint om du har den så här. - Hallå!
- Hur kan jag hjälpa er? - Det är löning.
- Ge oss kuvertet. - Er boss har varit osynlig i månader.
Kabukicho tillhör Chihara-kai. Punkt slut. Så försvinn.
Ge oss kuvertet. Annars gör vi så mot alla värdar.
- Hämta pengar. - Ja.
Känner du dig stor nu? Njut av det så länge det varar.
Idag gästas vi av Jake Adelstein, journalist på Meicho Shimbun. Tack.
Din artikel om bosozoku-gängen har fått mycket uppmärksamhet.
- Hur känner du kring det? - Det handlar inte om mig.
Jag har tillbringat mycket tid med ungdomarna.
Det är en samhällsgrupp som inte kommer till tals.
Du har skrivit mer om dess orsaker.
Känner du att du som outsider får ett unikt perspektiv?
Det ger ett...
Jag framstod som ett as.
Nej, du lät eftertänksam. Och var väldigt stilig.
- Dina vänner är så söta. - Jag vet. Jag säger det till dem.
Det är bara min vän. Samantha.
- Saint Louis? - Ja.
Jag ska åka hem för pappas 60-årsdag.
Ger Meicho sin stjärnjournalist ledigt?
Vill du inte åka?
Nej, saker är lite komplicerade i min familj.
Och jag stannar hellre hos dig.
- Tillbringa dagen med mig. - Du vet att jag inte kan.
Vi kan väl gå ut ikväll. För en gångs skull.
- Vi går ut ibland. - Vår mötesplats?
Det är inte att gå ut.
Är du inte less på att smyga hit och aldrig lämna rummet?
Jake...
Det är för farligt.
- Jag är less på att gömma mig. - Jag med.
Men vi måste ha tålamod. Och vara försiktiga.
Jag är ju så bra på det...
Hiroshi Shibuya. Knivhögg en man då han drev in en skuld.
- Yakuza- fotsoldat. - Shibuya. Bra. Och?
- Han gjorde det för organisationen. - Vilka tillhör han?
Hishinuma-kai: Liten. Ont om medel och män.
Precis ett sånt fall vi letat efter.
Hur många poliser behöver vi?
Ursäkta mig. Jag har kallats hit av Yabuki-san.
Är det nåt annat du behöver just nu?
Nej.
Nån står utanför om du ändrar dig. Jag kommer med barnen senare.
Hagino.
Ja?
Du har jobbat hårt de senaste månaderna. Tack.
Du ser blek ut. Få dig lite sol och ät vitaminer.
Ta hand om dig själv, är du snäll.
God dag.
- Du kallade på oss. - Hur mår fru Tozawa?
Samma rutin, inget ändrat.
Du kallade på oss.
Trodde ni inte att jag skulle få reda på det?
Återlämna pengarna till Club Miralina.
Och håll er borta från Kabukicho.
Varför tittar vi på då Chihara-kai tar det som är vårt?
Tozawa-kumicho skulle aldrig godta det.
Han behöver lära sig en läxa. Gör det.
Nu.
Hårdare.
Ta dem härifrån.
Ja?
De andra förstår inte heller.
Chihara-kai tar sakteliga allt som är vårt. Och vi gör ingenting.
Våra män börjar bli rastlösa och arga.
De måste inte förstå.
De måste göra det jag säger åt dem.
Du kan gå.
Ja?
Ursäkta mig.
Vilket as du är.
Varför låter du mig inte laga mat åt dig? Kom hem till mig och ät.
- Vill du laga mat åt mig? - Ja.
Vad snällt av dig, Ohno-san.
- Kalla mig Masa. - Gärna det.
Nå, vad säger du?
- Jag är smickrad. - Det brukar betyda nej.
- Det är för att jag har regler. - Samantha.
Jag tycker att vi har personkemi.
Jag vill se vart det kan leda. Om du skulle vilja det.
- Låt mig tänka på saken. - Javisst.
Vad gör du? Du fick alla våra vackra flickor blöta.
- Vem då? - Erika.
Ursäkta mig.
Kasta bättre, om du kastar.
- Ursäkta mig. - Javisst.
- Ohno-san, får jag göra dig sällskap? - Gärna det.
- Tänker du göra nåt åt det här? - Det finns inget jag kan göra.
- Välkomna. Har alla trevligt? - Drinkarna är vattniga. Lös det.
Jag vore tacksam om ni kunde avnjuta kvällen mindre sprudlande.
Om han säger åt oss att dämpa oss, gör vi det. Försvinn ur min åsyn.
- Jag uppskattar inte ert tilltal. - Jag ber dig inte snällt igen.
Ursäkta mig. Från gentlemannen där borta.
Så ska det se ut. Vi dricker upp det här och går.
Ursäkta mig.
- Tack för att du skjutsar mig igen. - Det har jag inget emot.
Jag är alltid så hungrig efter jobbet.
- Vill du stanna nånstans? - Jag måste hem.
Men jag har rester att värma upp.
Vill du ha lite?
Ja tack.
Jag ska betala barnvakten. Går det bra att vänta lite?
Ingen brådska.
Vem är du?
- Sato. - Var är mamma?
Med din barnvakt.
- Vad gör du uppe? - Ni väckte mig.
Jaha. Förlåt. Du borde gå och lägga dig igen.
Jag gör det, om du läser för mig. Kom.
"Du bakar en kaka, va? Det luktar så gott."
"Alla djuren i skogen vickar på sina nosar."
Mamma.
- Jag är hemma. - Välkommen hem.
- Han vaknade och ville att jag... - Tack.
Dags att säga god natt. God natt, nattuggla.
- God natt, nattuggla. - God natt.
- Måste du åka? - Nej, jag är fortfarande hungrig.
- Jag kommer strax. - Okej.
Dags att sova, Dai-chan.
- Nattuggla. - Nattuggla. Stoppa in armarna.
Sov nu.
- Det var jättegott. - Du gillade det tack vare sällskapet.
Det kanske är sant.
Du är inte som jag trodde.
Vad trodde du?
Ännu en tatuerad kille. Som alla andra.
- Du är inte som jag trodde heller. - Vad trodde du, då?
Att du var tråkig.
Jag är inte tråkig.
Vi ses snart. Hej då.
Igår var hans tredje gång på en månad.
Han skrämmer bort mina kunder. Vem är han?
Hayama. Han är wakagashira inom Chihara-kai.
- Ishidas näst högsta. - Sato ska vakta min klubb.
Igår satt han bara där.
Han kan inte göra mycket när Hayama har högre rang.
- Kan du fråga om han kan göra nåt? - Sato?
Nja... Senast jag mötte Sato kastades jag ut ur Onyx för att jag bråkade.
Så vi undviker varandra.
Varför pratar inte du med honom? Jag trodde att ni var...
Inte längre. Nytta och nöje är ingen bra förening.
- Ja, jag vet. - Träffar du nån?
Ja.
Ett tag nu. Det är riktigt bra. Komplicerat, men bra.
- Se på dig. Alldeles vuxen. - Så långt ska vi inte gå.
- Jag kan inte ha honom på klubben. - Vänd dig till Sato som en vän.
Be om hans hjälp.
"Jag uppskattar att få upp ögonen för ungdomsbrottslighet."
"Och var överraskad att det var skrivet av en utländsk journalist."
Ja!
Två artiklar om mc-tjuvar, och nu är du en hjälte.
- Gör inte så. Cynism är slött. - Jag instämmer.
Vårt mål är att försöka förändra saker.
Ja, försöka förändra. Men varför tror amerikaner att ni ska rädda världen?
Nån måste göra det.
Jag måste till jobbet. Men ta de här.
Inbjudningar till en tillställning hos USA:s ambassadör.
Imorgon kväll. Ni ska alla gå. Odla nya kontakter.
- God natt. - God natt.
Kul att se chefen släppa loss. Hon har nog inte tid att ha kul.
Hur gick hans match?
- Han gjorde homerun. Han var stolt. - Det var säkert du också.
Du...
Hur många på Meicho har du pratat med?
Alla. Utom protokoll. Alla sa samma sak.
- Ingen av dem kan ha startat branden. - Och du tror dem?
Så nån på Meicho var villig att bränna ner byggnaden...
- ...för att förstöra beviset. - Det vet vi inte.
Emi, låt inte din lojalitet få dig att se otydligt på stället.
Det är du för begåvad för.
- Fan, jag måste gå. - Han klarar sig. Ring honom bara.
Han svarar inte i telefon.
Jag följer med dig. Vi har gömt oss i flera månader nu.
- Är han för svag för att veta om mig? - Han är inte svag. Han är sjuk.
Emi... Han har inte ont i magen. Din bror är psykiskt sjuk.
Det kan inte fortsätta. Det måste bli ändring.
Han är min bror.
Jag måste gå.
Härnäst är det "Bok 1 i ass dur" av Felix Mendelssohn.
Jag trodde vi skulle ses här nästa vecka.
Det kunde inte vänta.
- Är det en flygbiljett till Missouri? - Nej, bättre.
En inbjudan till en fest på USA:s ambassad.
Imorgon kväll. Du är mitt sällskap.
Vi hittar på ett namn åt dig till gästlistan.
- Jake, det är en stor risk. - Det är bara en kväll.
Du och jag. På en riktig dejt.
Det är perfekt.
Ja!
- Vad är detta? - Jaha, du är tillbaka.
Minns du att du var sugen på dwaeji-gukbap?
Jag såg att vi hade de flesta ingredienserna. Det luktar gott, va?
- Väldigt gott. - Eller hur?
Rör du i soppan medan jag skär mer kål?
Javisst.
Bra val!
- På riktigt? - Jag älskar låten!
Känner du till gruppen?
Känner du till de där? Lägg av.
- Din tur. - Nej, det är bra.
- Vi måste alla göra det. - Det är min tur härnäst.
- Tyst! Jag sjunger! - Du låter som en katt i knipa!
Låt honom sjunga klart! - Kom igen, katten!
Du... Har du träffat Hayama än?
- Vem är Hayama? - Berättar din bror ingenting?
Vad sa jag till er? Inga affärer ikväll. Nu ska vi bara ha kul!
Du är inte en av oss, va?
- Hej. - Hej.
Jag lämnade just ett meddelande om att ses.
Jag var redan på väg. Jag måste prata med dig med.
Okej.
Vi har ett problem.
Syftar du på Hayama?
Kan du förklara för Ishida att Hayama är dålig för affärerna?
Oyabun håller honom undan klubben efter att du gör nåt för honom.
Arkitekten.
- Ohno-san? - Han jobbar för staden.
Han ritar ett nytt shoppingcenter som ska byggas på en järnvägsstation.
Oyabun vill veta vilken station innan det offentliggörs.
För att köpa all mark runtom, innan fastigheten blir hett eftertraktad.
Jag spionerar inte på en kund åt er. Framgången här hänger på diskretion.
För oyabun är järnvägsstationen mer värdefull än den här klubben.
- Och klubben tillhör honom. - Så nu hotar du mig.
- Du sparkade Claudine. - Hon stal från mig.
Hon jobbade för oss.
Hon satt hos arkitekten. Varje kväll. Fick information.
Men nu vill han bara ha dig.
Så du måste avsluta jobbet.
- Och om jag säger nej? - Snälla, tro mig.
Säg inte nej.
Jag beklagar. Jag behöver ditt svar imorgon.
Hishinuma-kais huvudkontors planlösning.
Vi går in här och ser till att den dörren är blockerad.
Många har varit med på yakuza -razzior förut.
Den här är annorlunda. Polisintendent Nagata förklarar.
För det första glömde vi att boka in dagens besök.
Vårt mål är att misstänkta dem för motstånd mot polis.
För att göra det måste de fysiskt angripa nån av oss.
Jag ser till att det händer.
Va? Har du nåt att säga?
På tiden, sa jag.
- Ja. - Då så!
- Verkställ. - Ja!
- Till handling. - Ja!
Oyabun Ishida ser det som en ära att Hishinuma-san godtar förslaget.
Bespara mig anförandet, Kobayashi.
Om min organisation var starkare, skulle vi inte förenas med er.
Jag förstår. Men det är svåra tider för oss alla.
Och våra villkor är mer än rättvisa.
Okej, låt oss få det överstökat.
- Polis! Öppna! - Har de bokat tid?
Vad vill de?
Hallå där!
- Är Hiroshi Shibuya här? - Det är flera veckor sen sist.
- Är han medlem? - Ja.
- Svara inte. - Hur så?
Er kollega, ska ha knivhuggit en man, i egenskap av medlem i Hishinuma-kai.
Hishinuma-kai fick inget besked om ert besök. Om en av våra...
Vi kom inte för några avtal!
Herr Shibuyas arbetsgivare har ansvarsskyldighet.
- Herr Hishinuma. - Va?
Ni är gripen.
Övriga tas in på förhör misstänka för delaktighet till utpressning.
Vad fan snackar ni om?
Vänta, damen.
Är du rädd för mig? Ska du inte springa hem till mamma?
Vad sa du?
- Du är gripen för motstånd mot polis. - Nu!
Han gjorde ingenting! Skydda oyabun!
Rör mig inte! Vi tillhör inte denna gumi!
Spring!
Knuffa mig inte, ditt as.
- Fångad! - Far åt helvete!
Låt bli. Okej?
Du vill inte bli polismördare.
Hur många yakuza- organisationer har Tokyo?
- Tjugofem. - Nu är de 24. Nästa vecka 23.
- Kriget mot yakuza har bara börjat. - Misstänks de verkligen för motstånd?
- Ja. - Det gäller bara demonstranter.
Gällde. Gammal lag, ny knorr.
Och vi har bara börjat.
För polisintendent Nagata!
- Hallå? - Hur är det, lillbönan?
Bra. Jag ritar en bil. Din röda.
Vi får hitta en plats att sätta upp den. Kan jag få prata med mamma?
Hon bad mig hälsa att hon är för trött för att prata i telefon ikväll.
- Då får du hälsa att jag ringde. - Hej då.
Känner du till musiken?
Amerikansk folkmusik, deras countryrötter.
Då var det dags.
Tack till artisterna från "Rent".
Hälsa på dem när ni tar er nåt att äta.
- Jag ska smaka på petit-chouerna. - Vi ses.
Äter du petit-chouer nu? Det är okej, men...
Vem är tjejen som är med Jake?
Jag vet inte. Hur så?
- Jag har sett henne nånstans. - Jag går in.
Lynn jobbar på FBI, så hon hanterar federala brott.
Amerikanska rättsväsendet medger åtminstone problemet.
Amerikanska kvinnor kan få kontaktförbud för förföljare.
Ja, men vi skulle kunna jobba mer förebyggande.
Om du vill, kan du få den senaste statistiken.
- Gärna. Kan vi prata på måndag? - Javisst.
Har du smakat på den goda fisken som är som i ballonger?
Ja, jag har smakat på räkor i smördeg. Det var jättegott.
- Jason Aoki, USA:s ambassad. - Jun Shinohara, Meicho Shimbun.
En journalist? Jag hade fel.
Mina kollegor och jag har en lek där vi gissar folks yrken.
- Vad gissade ni? - En gissade faktiskt på journalist.
En slog vad om före detta basebollspelare.
Jag förlorade pengar på att du var modell.
Träffa en annan av våra journalister. Jake Adelstein. Lynn Oberfeld.
- Juridisk attaché på ambassaden. - Jag gillar dina artiklar.
Lieberman sa att en amerikan jobbar på Meicho. Jag trodde han skämtade.
- Vi gör honom sakteliga civiliserad. - Jason Aoki som jobbar med mig.
- Trevligt att träffas. - Detsamma.
- Min vän Mari. - Journalist också?
Nej, koreograf. Modern dans.
Ursäkta mig, jag ser en kollega från koreanska ambassaden-
- som försökt få tag på mig. - Vi ses nog igen.
- Ha en trevlig kväll. - Du också.
Jag ska smaka på räkor i smördeg. De ska vara goda.
- Trevligt att träffas. - Tack. Detsamma.
- Modern dans? - Du anar inte hur duktig jag är.
Här kan du se vem som köpte vilka sneakers och när.
- Och vart de skickades. - Är alla par sålda på en månad?
Du är duktig, lillebror.
Jag frågade alltid om dig.
Mamma sa att jag inte fick träffa dig.
Pappa lät mig inte säga ditt namn.
Allt jag ville var att vara som du.
Polis!
Oroa dig inte.
Välkommen.
Så ryktena är sanna.
Brodern med de magiska fingrarna. Som säljer skit genom den där?
Kaito, det här är Hayama-san.
- Berätta hur det fungerar. - Min bror måste plugga.
Han har nog ett ögonblick över för att förklara för mig.
Vi har gjort en hemsida för att sälja sneakers.
Sneakers? Hur mycket har ni tjänat hittills?
- Svårt att säga. - Men mer än 500 000 yen.
På den här burken?
Shit!
På riktigt? Har du träffat oyabun än, Kaito?
- Han skulle gilla dig. - Bror Hayama, Kaito studerar.
- Han är inte en av oss. - Okej.
Man ska respektera storebrors önskan.
Men jag känner igen en guldgruva när jag ser en.
Ursäkta mig.
- Är du den kända koreografen? - Ja, det är jag.
- Låg du bakom kvällens föreställning? - Ja.
Var den inte bra? Vi är på världs- turné. Härnäst ska vi till Missouri.
Följ med mig.
Träffa min familj.
Vi har bara varit ihop en månad-
och tanken på att vi är ihop är bara vansinnig.
Men jag vill tro att vi har en framtid tillsammans.
Vad är det?
- Såg han mig? - Vem då?
Mannen där. Jag har sett honom med Tozawa.
Var lugn. Ingen här har kopplingar till Tozawa.
Jag måste gå.
Du, sakta i backarna.
Rör mig inte! Håll dig borta från mig.
- Hur länge har du letat? - Nonstop. Jag ställde den där.
- Letade du överallt? - Ja, det gjorde jag.
- Du verkar tankfull. - Gör jag? Det är jag inte.
Bekymrar det dig att jag föreslog att ses inte bara här?
Jag funderar fortfarande på det. Du får ha tålamod.
Ta den tid du behöver.
Ursäktar du mig?
Javisst.
- Den stod här. - Vad pågår?
Han tappade bort Ishii-sans flaska Glenmorangie Grand Vintage.
Jag ställde tillbaka den. Den är borta.
Den whiskyn är inte billig. Den kostar 50 000 yen.
Jag kan inte bara beställa en ny.
- Beklagar. - Mama.
Helvete, då...
Sam? Ta hand om honom. Jag tar hand om dem. Söndra och härska.
- Tack. - Vems flaska? - Ishii-sans flaska.
- Hur kan du? - Förlåt.
Vill du fira med ett glas?
- Varför har du inte gått hem? - Jag kan fråga dig detsamma.
Åklagarna gillade gripandena.
Med beslagtagna dokument kan de åtalas för utpressning.
En av dem angav deras oyabun. Han och hans mannar blir borta länge.
Skål för de nya metoderna.
Vill du inte fira?
Ingenting är gratis.
Då får vi se till att det blir värt nåt.
- Vem är det? - Chika. Tats syster.
Vänta, jag kommer.
- Du lovade oss! - Lugna dig.
- De tog honom! - Va?
Min bror greps! På grund av er dumma tidning!
Gripen?
Jag har inte avslöjat era namn. Vi publicerade inte ens fotona!
Men efter din artikel slog polisen till!
Vad har hänt med ditt ansikte och hår? Jag nämnde aldrig era namn.
- Jag sa inget till nån. - Det finns mördare här.
Det kvittar vad man gjort. De placerar oss på samma ställe.
Jag försöker lösa det.
Du vet...
Jag stal en mc och hamnar i fängelse.
Du hjälpte mig. Men du kommer undan?
Du måste se efter min syster. Hon har ingen annan.
Om vi vittnar kan vi få honom på uppfostringsanstalt.
Åldern spelar ingen roll. Han greps när han stal en mc och slog en polis.
Det blir inte uppfostringsanstalt.
Han har suttit häktad en dag. Fångar har redan klått upp honom.
Det blir ännu värre när han förflyttas.
Ungdomsfängelser kan vara värre än fängelser för vuxna.
Herregud...
Du.
Hayama-san. Vad kan jag hjälpa dig med?
Var inte dum. Du är geniet som behöver en belöning.
Belöning?
- Kom. Åk en sväng med mig. - Va? Vänta.
Denna kväll blir speciell. Du glömmer den aldrig.
Hej, det var ett tag sen.
- Ska vi ta ett glas? - Jag är upptagen, Meicho-san.
- Lyssna. Sist jag såg dig på Onyx... - Ja?
Jag spårade ur. Du ville hjälpa mig, men jag drog förhastade slutsatser.
Snälla, godta min ursäkt.
- Jag hörde att du åkte på stryk. - Ja.
- Jag hörde att du blev knivhuggen. - Ja.
- Hungrig? - Utsvulten.
Kom. Jag vet ett ställe.
- Jag har nåt att fråga dig. - Vilken överraskning.
Det är dags du får smaka på stan.
I skolan, gillade du nån som inte valde dig?
Typ.
- Vilken skola? - Kom in här.
- Narishima Gakuen. - Jaha.
Narishima Gakuen för denna hårt arbetande unga man.
- Jag förstår. - Samma här.
Javisst.
Kom in.
- Vilket fängelse ska han till? - Troligen Asaka. I Saitama.
Vakter där använder brandslangar mot fångarna.
En kille...
De stoppade munstycket i hans röv.
Sen drog de på vattnet så hårt att hans tarmar förstördes.
Du verkar veta mycket om ungdomsfängelser.
Kan du hjälpa den här killen?
Känner du nån där som kan se efter honom?
Ber du om en tjänst?
Ja.
Jag ordnar det.
- Som i...? - Ser till att han skyddas där inne.
Och tar honom till oss när han kommer ut.
- Är det ett problem? - Ja.
Nej. Tack.
Och du betalar middagen.
- Seriöst? - Ja.
Du skulle nog inte ha tagit Kobebiff.
Varför är ni kvar än?
- Ska ni inte på efterfest? - Jo. Här. Med dig.
- På riktigt? - Sitt med oss. Minami har mat.
- Din favorit, Samantha-san. - Tack, Kenji.
- Förlåt för tidigare. - Inga problem.
- Det här hade ni inte behövt. - Mama-san jobbar för hårt.
- Det är bara mitt jobb. - Det bästa jobb jag har haft.
Det är den enda klubb där jag har känt mig säker. Tack vare dig.
Tack, mama.
Skål för mama-san, som borde dricka mer och oroa sig mindre.
- Skål! - För mama-san!
- Skål! - Nu äter vi!
Vart ska vi?
Sato-san har förklarat för mig vad ni vill att jag skaffar fram.
Och vad svarar du?
Arkitekten litar på mig och vill bjuda hem mig till sig.
Så jag har möjlighet att hjälpa till.
Då gör du det.
Jag vet hur värdefull informationen är-
så jag ber om en gentjänst.
Och den är?
Att bli ensam ägare av min klubb.
Och ert ord på-
att ingen ur Chihara-kai nånsin kommer dit igen.
Okej. Men du ska fortsätta betala mig 25 procent av vinsten-
de kommande sex månaderna.
Jag betalar oyabun i två månader.
Vad fan? Skämtar du med mig? Va?!
- Okej. Tre månader. - Det är en överenskommelse.
Du är bra på det här.
Det kommer att gå bra för dig här i världen. Så lycka till.
Lämna ett meddelande efter...
Text: Helena Lindén Iyuno