BAZAT PE BIOGRAFIA LUI JAKE ADELSTEIN
TOKYO VICE
Îţi stă bine dacă o porţi aşa.
Cu ce vă pot ajuta?
A venit scadenţa. Dă-ne plicul.
Şeful vostru lipseşte de luni de zile.
Kabukicho e al Chihara-kai.
Şi cu asta, basta. Acum căraţi-vă!
Dă-ne plicul sau diseară le facem asta tuturor gazdelor.
- Dă-le nişte bani. - Bine, doamnă.
Acum te crezi băiat mare?
Bucură-te cât mai poţi.
Invitatul nostru de azi e un ziarist de la Meicho Shimbun.
Mulţumim pentru prezenţă.
Editorialul dvs despre găştile de motociclişti Bosozoku
a stârnit interesul multora.
Cum vă simţiţi să fiţi în centrul atenţiei?
Nu e vorba despre mine.
Am petrecut multă vreme alături de aceşti tineri.
Aparţin unei societăţi despre care nu se vorbeşte.
Acum aţi scris o continuare tocmai din acest motiv.
Credeţi că, fiind străin, aveţi o perspectivă aparte?
Aş spune că...
Par un dobitoc.
Nu! Pari foarte serios. Şi arăţi foarte bine.
- Amicii tăi sunt simpatici. - Ştiu. Le spun asta mereu.
E doar o amică, Samantha.
- St. Louis? - Da.
Trebuia să merg acasă. Tata împlineşte 60 de ani.
Meicho îi dă timp liber reporterului vedetă?
Nu vrei să te duci?
Nu. E o situaţie mai complicată cu familia mea.
Oricum, aş prefera să stau aici, cu tine.
- Rămâi toată ziua cu mine. - Ştii că nu pot.
Atunci hai să ieşim în oraş, măcar o dată.
Am mai ieşit.
Locul nostru secret de întâlnire nu se pune.
Nu te-ai săturat să te furişezi şi să nu ieşim din cameră?
Jake.
Ştii că e prea periculos.
- Nu mai vreau să mă ascund. - Nici eu!
Dar trebuie să avem răbdare. Şi grijă.
Mă pricep de minune să fiu răbdător şi precaut...
Hiroshi Shibuya.
A înjunghiat un om recuperând o datorie.
- E un lacheu al yakuza. - Dl Shibuya, bravo! Şi?
- A făcut-o în numele organizaţiei. - Care e?
Hishinuma-kai.
O grupare mică. Nu au fonduri sau oameni.
Exact ce căutam.
De câţi oameni vei avea nevoie?
Mă scuzaţi.
Am fost chemat la etaj de Yabuki-san.
- Aveţi nevoie de ceva? - Nu.
E cineva la uşă, dacă vă răzgândiţi.
Mă întorc cu copiii.
Hagino.
Da, doamnă?
Ai muncit din greu în ultimele luni.
Îţi mulţumesc.
Eşti cam palid.
Ieşi la soare şi ia nişte vitamine.
Te rog... ai grijă de tine.
- Da? - Ce mai face dna Tozawa?
Nicio schimbare.
Ne-aţi chemat?
Credeaţi că n-o să aflu?
Înapoiaţi banii clubului Miralina şi nu vă mai apropiaţi de Kabukicho.
Cum să nu facem nimic când Chihara-kai ia ce e al nostru?
Tozawa-kumicho n-ar fi acceptat aşa ceva.
Să i se dea o lecţie!
Ocupă-te tu.
Acum.
Mai tare!
Scoateţi-i de aici.
Ce e?
Nici ceilalţi nu înţeleg.
Treptat, Chihara-kai pune mâna pe tot ce ne aparţine.
Şi nu facem nimic.
Oamenii noştri devin agitaţi şi furioşi.
Nu trebuie să înţeleagă.
Trebuie să facă aşa cum le spun.
Poţi să pleci.
Da.
Mă scuzaţi.
Eşti un dobitoc.
De ce nu mă laşi să-ţi gătesc?
Vino la mine. Îţi pregătesc o masă.
- Vrei să îmi faci de mâncare? - Da.
Ce frumos din partea ta, Ohno-san.
- Te rog, spune-mi Masa. - Cu drag.
Ce spui?
- Sunt flatată. - De obicei, asta înseamnă nu.
- Doar că am anumite reguli. - Samantha.
Simt că ne-am apropiat în ultimele săptămâni.
Aş vrea să văd ce se va întâmpla, dacă eşti dispusă.
- Lasă-mă să mă mai gândesc. - Sigur că da.
Ce faci?
Ai udat-o pe fata drăguţă.
Dacă vrei să arunci ceva, fă-o cum trebuie.
- O clipă. - Sigur.
Bună seara, Ohno-san. Pot să mă aşez puţin?
E plăcerea mea!
Ai de gând să faci ceva?
Nu am ce să fac.
Bun venit! Toată lumea se simte bine?
Băuturile sunt prea slabe. Fă ceva!
V-aş fi recunoscătoare dacă aţi petrece mai reţinuţi.
Dacă frumuşelul ne spune să ne potolim, aşa facem.
Până atunci, cară-te!
Nu îmi place să îmi vorbiţi aşa.
A doua oară nu te mai rog frumos.
Mă scuzaţi. Din partea domnului de acolo.
Aşa mai merge! O bem şi apoi plecăm.
Mă scuzaţi.
Mulţumesc că mă duci acasă.
Nu mă deranjează.
Mereu mi-e foame după serviciu.
- Vrei să mergem undeva? - Trebuie să ajung acasă.
Dar pot încălzi ceva din frigider.
Vrei?
Da.
Trebuie să plătesc bona. Poţi aştepta puţin aici?
Nu te grăbi.
Cine eşti?
Sato.
- Unde e mama? - Cu bona ta.
Ce faci aici?
M-ai trezit.
Înţeleg.
Îmi pare rău.
- Ar trebui să te culci. - Bine.
Dacă îmi citeşti ceva.
Haide!
"Faci o prăjitură, nu-i aşa? Miroase delicios!"
"Toate animalele din pădure adulmecau vesele."
- Mama! - Am ajuns acasă.
- Bine te-ai întors! - S-a trezit şi a vrut să...
Mulţumesc.
Spune noapte bună. "Noapte bună, bufniţă mică!"
Noapte bună.
- Trebuie să pleci? - Nu.
- Încă mi-e foame. - Vin imediat.
La culcare, Dai-chan.
Bufniţă mică.
Bagă mâinile sub pătură.
Somn uşor!
A fost delicios!
Ţi-a plăcut datorită companiei.
E posibil.
Nu eşti cum mă aşteptam.
Cum te aşteptai să fiu?
Un tip tatuat ca toţi ceilalţi.
Şi tu m-ai surprins.
La ce te aşteptai?
Să fii plictisitoare.
Nu sunt plictisitoare.
Pe curând!
Pa!
E a treia oară luna asta când vine la clubul meu.
Îmi alungă clienţii. Cine naiba e?
Hayama.
E wakagashira la Chihara-kai, mâna dreaptă a lui Ishida.
Sato trebuia să aibă grijă de club. Ieri n-a făcut nimic să mă ajute.
Nu prea are de ales. Hayama e mai mare în rang.
Vorbeşti tu cu el? Vezi dacă poate să facă ceva.
Cu Sato?
Când m-am pus cu el, am fost dat afară de la Onyx.
Încercăm să ne evităm.
De ce nu vorbeşti tu?
Credeam că sunteţi...
Nu mai suntem.
Afacerile şi plăcerea nu se amestecă.
- Da, te înţeleg. - Tu ai pe cineva?
Da.
De mai multă vreme.
Ne merge foarte bine. Mă rog, e complicat, dar e bine.
- Ce mare te-ai făcut! - Să nu exagerăm.
Trebuie să scap de tipul ăsta de la club.
Du-te la Sato ca prietenă.
Cere-i ajutorul.
"Mă bucur că mi s-au deschis ochii în privinţa delincvenţei juvenile."
"Mai mult, m-a surprins că articolul e scris de un reporter străin."
Da!
Două articole despre hoţii de motociclete şi eşti un erou!
Nu face asta. Cinismul e prea la îndemână.
De acord! Misiunea noastră e să producem schimbări.
Da, să producem schimbări.
Dar de ce vor americanii să repare întreaga lume?
Cineva trebuie s-o facă.
Mă întorc la birou, dar luaţi astea.
Invitaţii la un dineu oficial la reşedinţa Ambasadorului SUA.
Mâine seară, veţi merge cu toţii să vă creaţi noi conexiuni.
Seară bună!
E frumos să o vedem pe şefa relaxată.
Nu cred că are mult timp să se distreze.
Ce a făcut la ultimul meci?
A dat un home run. A fost atât de mândru!
Sigur ai fost şi tu.
Cu cine ai vorbit din departamentul video al Meicho?
Cu toată lumea.
Neoficial. Toţi au spus acelaşi lucru.
N-ar fi putut declanşa incendiul.
Îi crezi?
Cineva de la Meicho a fost dispus
să ardă toată clădirea pentru a distruge dovezile.
Nu avem de unde să ştim.
Emi, nu lăsa loialitatea să te împiedice să vezi clar redacţia.
Eşti prea talentată.
Fir-ar!
- Trebuie să plec. - O să fie bine. Sună-l!
Nu răspunde la telefon.
Vin cu tine.
Ajunge. Ne ascundem de luni de zile.
Fiindcă fratele tău e prea fragil să afle despre mine?
- Nu e fragil, e bolnav. - Emi.
Nu îl doare burta.
Fratele tău e bolnav mintal.
Nu mai merge aşa.
Ceva trebuie să se schimbe.
E fratele meu.
Trebuie să plec.
În continuare,
Op. 53 în la bemol major de Felix Mendelssohn.
Nu aveam întâlnire săptămâna viitoare?
Nu puteam aştepta.
- E un bilet de avion spre Missouri? - Nu. Şi mai bine.
E o invitaţie la un dineu al Ambasadei SUA.
Mâine seară.
Vei veni însoţită de mine.
Îţi inventăm un nume şi te trecem pe listă.
- Jake, e foarte riscant! - E doar o noapte.
Noi doi.
O întâlnire adevărată.
E perfect!
Ce e asta?
Te-ai întors!
Ştii când ai spus că ţi-e poftă de Dwaeji-gukbap?
Am văzut că aveam toate ingredientele.
- Miroase bine, nu? - Foarte bine.
Nu-i aşa? Uită-te la supă până mai tai nişte varză.
Sigur.
- Ador cântecul ăsta! - Serios?
Îi ştii pe băieţi?
Fugi de aici!
Tu urmezi.
Nu, mersi.
Hai, toţi trebuie să cântăm.
Eu urmez.
Taci! Cânt!
- Parcă ai fi o pisică în călduri. - Lasă-l!
L-ai cunoscut pe Hayama?
Cine e Hayama?
Fratele tău nu-ţi spune nimic, nu?
Ce ţi-am zis? În seara asta, doar ne distrăm.
Nu eşti de-ai noştri, nu-i aşa?
Bună!
Tocmai ţi-am scris să ne vedem.
Eram deja pe drum. Şi eu vreau să vorbim.
Bine.
Avem o problemă.
Te referi la Hayama?
Vorbeşti cu Ishida?
Fă-l să înţeleagă că mă face să pierd bani.
Oyabun îl va ţine departe de club.
Dacă faci ceva pentru el.
Arhitectul.
- Ohno-san? Ce-i cu el? - Lucrează cu primăria.
Proiectează noul centru comercial care se va construi pe calea ferată.
Oyabun vrea să afle la ce staţie, înainte să se anunţe.
Ca să cumpere teren acolo.
Dacă află din timp, va scoate un profit uriaş.
Nu spionez clienţii pentru tine.
Succesul clubului depinde de discreţia mea.
Pentru Oyabun e mai important să afle staţia
decât ce câştigă de la club.
Iar clubul îi aparţine.
- Mă ameninţi? - Ţi-am zis să o păstrezi pe Claudine.
- Fura de la mine! - Lucra pentru noi.
Stătea cu arhitectul în fiecare seară.
Afla lucruri.
Acum, te vrea doar pe tine. Trebuie să termini ce a început ea.
Şi dacă refuz?
Te rog, ai încredere.
Nu refuza.
Îmi pare rău. Am nevoie să răspunzi mâine.
Aşa arată sediul Hishinuma-kai.
Intrăm pe aici.
Avem grijă ca uşa să fie blocată.
Mulţi aţi mai făcut razii la yakuza cu mine.
Acum va fi altfel.
Dna comisar adjunct Nagata vă explică.
Pentru început,
nu ne-am anunţat vizita de astăzi.
Scopul e să îi putem acuza de obstrucţionarea poliţiei.
Pentru asta e obligatoriu să îl atingă pe unul dintre noi.
Mă voi asigura că aşa se va întâmpla.
Poftim? Ai ceva de spus?
Am spus... "era şi timpul", domnule.
- Da. - Bine!
- Mergem? - Da, domnule.
Înainte!
În numele lui Oyabun Ishida, suntem onoraţi
că Hishinuma-san îi aceptă oferta.
Lasă discursurile, Kobayashi.
Dacă organizaţia mea ar fi mai puternică,
nu ne-am uni cu voi.
Înţeleg.
Dar sunt vremuri grele pentru noi toţi.
Iar oferta noastră e mai mult decât corectă.
Bine, hai să terminăm odată.
Poliţia! Deschideţi!
Au anunţat că vin? Ce vor?
Hiroshi Shibuya e aici?
Nu l-am văzut de săptămâni.
Dar dumnealui e un asociat?
- Da. - Nu răspunde!
Colegul dvs a fost arestat pentru înjunghiere
exercitându-şi atribuţiile ca membru al Hishinuma-kai.
Regret că Hishinuma-kai nu au fost anunţaţi de vizita dvs.
- Dacă asociaţii dvs... - Nu am venit să ne tocmim!
Răspunderea penală a dlui Shibuya se răsfrânge asupra angajatorului.
Dle Hishinuma.
Sunteţi arestat.
Restul veţi fi duşi la interogatoriu drept complici la şantaj.
Ce naiba spui?
Stai, cucoană!
Te temi de mine?
Du-te acasă la mămica!
Ce-ai spus?
Te arestez pentru ultraj!
Acum!
N-a făcut nimic!
Protejaţi-l pe Oyabun!
Nu mă atingeţi! Nu suntem în gumi!
Hai!
Cară-te!
Nu!
Nu vrei să fii ucigaş de poliţişti.
Câte organizaţii yakuza sunt în oraş, dle detectiv?
25.
Acum sunt 24. Săptămâna viitoare vor fi 23.
Războiul împotriva lor abia începe.
Chiar le-aţi adus acuzaţii de ultraj?
Da.
Asta primeau doar protestatarii politici.
Până acum.
E o nouă interpretare dată unei legi vechi.
Şi abia am început.
Pentru comisarul adjunct Nagata!
Alo ?
Ce mai faci, mititico?
Desenez o maşină. Tu eşti cea roşie.
Va trebui să-i facem loc pe perete!
Mi-o dai şi pe mami?
Mi-a zis să-ţi spun că e prea obosită să vorbească.
Atunci...
Spune-i că am sunat, te rog.
Pa!
Ştii melodia asta?
E folk american, de la întemeierea ţării.
Am ajuns!
Mulţumim interpreţilor din musicalul "Rent".
Vă invit să-i salutaţi în timp ce savuraţi gustările.
- Încerc un choux a la creme. - Ne vedem mai târziu.
Mănânci choux, mai nou?
E în regulă, dar...
Cu cine a venit Jake?
- Nu ştiu. De ce? - Am mai văzut-o undeva.
Mă duc înăuntru.
Lynn e de la FBI, anchetează doar delicte federale.
Măcar legea americană e conştientă de problemă.
Femeile pot obţine ordine de protecţie împotriva hărţuitorilor.
E adevărat, dar prevenţia ar putea fi mult mai eficientă.
Dacă vreţi, vă pot da cele mai noi statistici.
- Sigur. Putem vorbi luni? - Absolut!
Ai mâncat peştele gustos servit în balonaşe?
Da, am mâncat choux cu creveţi.
Sunt foarte bune.
Jason Aoki, ambasada SUA.
Jun Shinohara, Meicho Shimbun.
Eşti jurnalist? M-am înşelat.
Eu şi colegii mei încercăm să ghicim ocupaţia oamenilor.
- Ei ce au spus? - Unul a bănuit că eşti jurnalist.
Altul a spus că eşti fost jucător de baseball.
Eu am pierdut spunând că eşti fotomodel.
Ar trebui să cunoşti un reporter.
Jake Adelstein, ea e Lynn Oberfeld,
consilier juridic la ambasadă.
Am citit cu plăcere articolele tale.
Am crezut că Hal Lieberman glumea spunând că e un american la Meicho.
Treptat, îl civilizăm.
El e Jason Aoki, din departamentul meu.
- Încântat! - Asemenea. Ea e Mari.
Tot jurnalistă?
Nu, sunt coregrafă de dans modern.
Scuze, am văzut un coleg de la ambasada Coreei
care mă caută de săptămâni.
Cu siguranţă mai vorbim. Seară plăcută!
Asemenea!
Merg să încerc un choux cu creveţi. Am auzit că e bun.
- Încântată de cunoştinţă! - Asemenea!
Dans modern?
Habar n-ai cât sunt de talentată.
Aici poţi vedea cine a cumpărat adidaşii şi când.
Şi la ce adresă.
Toate perechile s-au vândut într-o lună?
Bravo ţie, frăţiorule!
Am tot întrebat de tine.
Dar mama nu mă lăsa să te văd.
Tata nu mă lăsa nici să-ţi pronunţ numele.
Tot ce voiam era să fiu ca tine.
Poliţia!
Nu-ţi face griji.
Bun venit!
Deci zvonurile sunt adevărate.
El e frăţiorul cu degete de aur.
Vinde totul pe calculator.
Kaito, el e Hayama-san.
Ia spune, cum faci?
Fratele meu are de învăţat.
Sigur are o clipă să-mi explice.
Eu şi fratele meu am făcut un site de vândut adidaşi.
Adidaşi?
- Cât aţi câştigat până acum? - E greu de spus.
Dar peste 500 000 de yeni.
Cu cutia asta?
Măi să fie!
Serios?
Kaito, l-ai cunoscut pe Oyabun?
I-ar plăcea de tine.
Frate Hayama, Kaito e elev. Nu e de-ai noştri.
Bine.
Trebuie să faci ce spune fratele mai mare.
Dar eu recunosc o mină de aur când îmi iese în cale.
Scuzaţi-mă.
Sunteţi cumva celebra coregrafă?
Da.
Aţi creat spectacolul din seara asta?
Da. Nu a fost minunat? O călătorie în jurul lumii.
Următoarea oprire e Missouri.
Vino cu mine.
Îţi prezint familia.
Ştiu că suntem împreună doar de o lună
şi că relaţia noastră e nebunie curată.
Dar vreau să cred că avem un viitor împreună.
Poftim?
- M-a văzut? - Cine?
Omul ăla. L-am mai văzut cu Tozawa.
Nu te teme. Nimeni de aici nu are legături cu el.
Trebuie să plec.
Linişteşte-te!
Nu mă atinge! Nu te apropia de mine!
De cât timp o cauţi?
De atunci. Am pus-o aici!
Te-ai uitat peste tot?
Pari îngândurată.
Da? Nicidecum!
Te îngrijorează propunerea de a ne vedea în afara clubului?
Încă mă mai gândesc. Trebuie să ai puţină răbdare.
Nu te grăbi.
Mă scuzi o clipă?
Sigur.
Ce se petrece?
A pierdut sticla lui Ishii-san, Glenmorangie Grand Vintage.
Am pus-o la loc. Nu ştiu unde a dispărut.
Nu e un whisky ieftin. Costă 50 000 de yeni!
- Nu pot comanda altul. - Îmi pare rău.
Salutare!
Fir-ar să fie!
- Sam? - Da?
Stai aici. Mă ocup eu de ei.
Dezbină şi cucereşte!
Hai s-o găsim.
- A cui ai spus că e sticla? - A lui Ishii-san.
- Ce-i cu tine, Kenji? - Scuze.
Nu bei un pahar de bucurie, dle detectiv?
De ce nu te-ai dus acasă?
Te pot întreba acelaşi lucru.
Procurorii au fost încântaţi de arestare.
În baza documentelor găsite, îi putem acuza de şantaj pe toţi.
Unul l-a turnat pe Oyabun.
Vor sta multă vreme după gratii.
Pentru legea nouă!
N-ai chef să sărbătoreşti?
Nimic nu e gratis pe lumea asta.
Atunci hai să facem ceva cu folos.
- Cine e? - Chika, sora lui Tats!
Stai, vin acum!
- Ne-ai promis! - Mai încet!
- L-au luat! - Poftim?
Fratele meu a fost arestat din cauza ziarului tău tâmpit!
Arestat?
Nu se poate... Nu v-am dat numele!
Nici n-am publicat pozele!
Dar, din cauza articolului, poliţia e pe urmele noastre!
Ce-ai păţit la faţă şi la păr?
Nu v-am divulgat numele nicăieri.
- N-am spus nimănui. - Aici sunt criminali.
Nu contează ce ai făcut.
Ne pun pe toţi la grămadă.
Voi găsi o soluţie.
Ştii... Am furat o motocicletă şi voi face închisoare.
Tu m-ai ajutat să fur.
De ce nu te-au închis?
Trebuie să ai grijă de sora mea.
Nu are pe nimeni.
Îl putem ajuta să meargă la şcoala de corecţie.
Nu contează că e minor.
A fost arestat furând o motocicletă şi a lovit un poliţist.
Şcoala de corecţie e exclusă.
Maruyama-san, a petrecut doar o zi la închisoare
şi ceilalţi deja l-au bătut.
O să fie şi mai rău după ce îl transferă.
Închisorile pentru minori de aici sunt mai rele decât cele de adulţi.
Doamne!
Tu.
Hayama-san. Cu ce te pot ajuta?
Nu fi prostuţ. Tu eşti geniul care merită o răsplată.
O răsplată?
Vino, hai să facem o plimbare.
Seara asta va fi specială.
N-ai s-o uiţi!
Nu ne-am văzut de mult!
- Bem ceva? - Sunt ocupat, Meicho-san.
Ascultă-mă.
Data trecută, la Onyx...
Am sărit calul.
Ai încercat să mă ajuţi, dar am tras concluzii pripite.
Îmi cer iertare.
Am auzit că ai fost bătut.
Da.
Tu ai fost înjunghiat?
Da.
- Ţi-e foame? - Sigur.
Hai! Ştiu eu un loc.
- Vreau să te rog ceva. - Ce surpriză!
E timpul să descoperi plăcerile oraşului.
La liceu ţi-a plăcut vreodată de o fată care te-a respins?
Oarecum.
La ce şcoală?
Liceul Narishima Gakuen.
Narishima Gakuen pentru tânărul ăsta harnic!
- Am înţeles. - Şi pentru mine.
Desigur.
Poftiţi!
- La ce închisoare va fi dus? - Probabil la Asaka, în Saitama.
Paznicii de acolo pun furtunul de incendiu pe prizonieri.
Un băiat...
I-au băgat capul furtunului în fund.
Presiunea apei i-a rupt intestinul.
Ştii multe despre închisorile juvenile.
Îl poţi ajuta pe puştiul ăsta?
Ştii pe cineva care poate să aibă grijă de el?
Îmi ceri o favoare, Meicho-san?
Da.
Mă ocup.
Cum adică?
Voi avea grijă să fie protejat.
Şi după eliberare îl vom primi la noi.
E vreo problemă?
Nu. Mulţumesc.
Tu plăteşti.
- Serios? - Da.
Poate nu trebuia să comanzi vită Kobe.
Ce mai căutaţi aici?
- Nu beţi ceva după serviciu? - Ba da. Aici, cu tine.
- Serios? - Stai cu noi. Minami a adus mâncare.
- Preferata ta, Samantha-san. - Mersi, Kenji. Scuze pentru azi.
Nu-i nimic.
Nu trebuia să faceţi toate astea.
- Ba da. Mama-san munceşte din greu. - E datoria mea.
E cel mai bun serviciu din lume.
E singurul club în care m-am simţit în siguranţă, mulţumită ţie.
Mulţumim, Mama.
Pentru Mama-san, care ar trebui să bea mai mult şi să se relaxeze.
Noroc, Mama-san!
Unde mergem?
Sato-san mi-a explicat
ce aţi vrea să cumpăraţi.
Şi care e răspunsul tău?
Arhitectul are încredere în mine.
M-a invitat la el acasă.
Aşadar, sunt într-o poziţie din care v-aş putea ajuta.
Atunci aşa vei face.
Ştiu ce valorează aceste informaţii.
Cer şi eu o favoare la schimb.
Ce anume?
Să fiu unic proprietar la club.
Şi să-mi daţi cuvântul că niciun membru Chihara-kai
nu va mai pune piciorul în el.
De acord.
Dar tot îmi vei plăti 25 la sută din profit, pe următoarele şase luni.
Aş fi onorată să vă plătesc pe următoarele două luni.
Îţi baţi joc de mine?
În regulă.
- Trei luni. - De acord.
Te pricepi!
Ai să te descurci în lumea asta.
Succes!
Lăsaţi un mesaj după ton...