- Det er fint om du har den sånn. - Hei!
- Hva kan jeg hjelpe med? - Det er lønningsdag.
- Gi oss konvolutten. - Sjefen har vært usynlig i månedsvis.
Kabukicho tilhører Chihara-kai. Punktum. Så forsvinn.
Gi oss konvolutten. Ellers gjør vi det mot alle verter.
- Hent penger. - Ja.
Føler du deg stor nå? Nyt det så lenge det varer.
I dag får vi besøk av Jake Adelstein, journalist på Meicho Shimbun. Takk.
Artikkelen din om bosozoku-gjengen har fått mye oppmerksomhet.
- Hva synes du om det? - Det handler ikke om meg.
Jeg har tilbrakt mye tid med ungdommene.
Det er en gruppe som ikke kommer til orde.
Du har skrevet mer om årsakene.
Føler du at du som utenforstående får et unikt perspektiv?
Det gir ett...
Jeg virket som en drittsekk.
Nei, du hørtes ettertenksom ut. Og var veldig kjekk.
- Vennene dine er så søte. - Jeg vet det. Jeg sier det til dem.
Det er bare en venn. Samantha.
- St. Louis? - Ja.
Jeg skal hjem til pappas 60-årsdag.
Gir Meicho stjernejournalisten sin fri?
Vil du ikke dra?
Nei, ting er litt kompliserte i familien min.
Og jeg vil heller bli hos deg.
- Tilbring dagen med meg. - Du vet at jeg ikke kan.
La oss gå ut i kveld. For en gangs skyld.
- Vi går ut iblant. - Møtestedet vårt?
Det er ikke å gå ut.
Er du ikke lei av å snike deg hit og aldri forlate rommet?
Jake...
Det er for farlig.
- Jeg er lei av å gjemme meg. - Jeg også.
Men vi må være tålmodige. Og forsiktige.
Jeg er jo så flink til det.
Hiroshi Shibuya. Knivstakk en mann da han inndrev en gjeld.
- Yakuza -fotsoldat. - Shibuya. Flott. Og?
- Han gjorde det for organisasjonen. - Hvem tilhører han?
Hishinuma-kai: Liten. Lite penger og få menn.
Akkurat en slik sak vi har lett etter.
Hvor mange betjenter trenger vi?
Unnskyld meg. Jeg har blitt tilkalt av Yabuki-san.
Er det noe annet du trenger nå?
Nei.
Noen står utenfor om du ombestemmer deg. Jeg kommer med barna senere.
Hagino.
Ja?
Du har jobbet hardt de siste månedene. Takk.
Du ser blek ut. Få deg litt sol, og spis vitaminer.
Ta vare på deg selv.
God dag.
- Du kalte. - Hvordan har fru Tozawa det?
Samme rutine, intet endret.
Du kalte på oss.
Trodde dere ikke at jeg ville finne det ut?
Gi pengene tilbake til Club Miralina.
Og hold dere unna Kabukicho.
Hvorfor ser vi på når Chihara-kai tar det som er vårt?
Tozawa-kumicho ville aldri godtatt det.
Han trenger en lærepenge. Gjør det.
Nå.
Hardere.
Få dem ut herfra.
Ja?
De andre forstår heller ikke.
Chihara-kai tar alt som er vårt, sakte. Og vi gjør ingenting.
Våre menn begynner å bli rastløse og sinte.
De trenger ikke å forstå.
De må gjøre det jeg ber dem om.
Du kan gå.
Ja?
Unnskyld meg.
Du er en drittsekk.
Hvorfor lar du meg ikke lage mat til deg? Kom hjem til meg og spis.
- Vil du lage mat til meg? - Ja.
Så snilt av deg, Ohno-san.
- Kall meg Masa. - Gjerne det.
Hva sier du?
- Jeg er smigret. - Det pleier å bety nei.
- Det er fordi jeg har regler. - Samantha.
Jeg synes at vi har kjemi.
Jeg vil se hvor det kan føre hen. Hvis du vil.
- La meg tenke over det. - Ja visst.
Hva gjør du? Du fikk gjort alle de vakre jentene våre våte.
- Hvem? - Erika.
Unnskyld meg.
Kast bedre, om du kaster.
- Unnskyld meg. - Ja visst.
- Ohno-san, kan jeg bli med deg? - Gjerne det.
- Skal du gjøre noe med dette? - Jeg kan ikke gjøre noe.
- Velkommen. Koser alle seg? - Drinkene er utvannet. Løs det.
Jeg ville vært takknemlig om dere kunne nyte kvelden mindre sprudlende.
Hvis han ber oss dempe oss, gjør vi det. Kom deg vekk fra meg.
- Jeg liker ikke den tonen. - Jeg spør deg ikke pent igjen.
Unnskyld meg. Fra herren der borte.
Sånn skal det gjøres. La oss drikke opp og dra.
Unnskyld meg.
- Takk for at du kjører meg igjen. - Jeg har ikke noe imot det.
Jeg er alltid så sulten etter jobb.
- Vil du stoppe et sted? - Jeg må hjem.
Men jeg har rester å varme opp.
Vil du ha litt?
Ja takk.
Jeg skal betale barnevakta. Kan du vente litt?
Ingen hast.
Hvem er du?
- Sato. - Hvor er mamma?
Med barnevakta di.
- Hva gjør du oppe? - Dere vekket meg.
Jaha. Beklager. Du burde gå og legge deg igjen.
Jeg gjør det hvis du leser for meg. Kom.
"Du baker en kake, ikke sant? Det lukter så godt."
"Alle dyrene i skogen vrikker på nesen."
Mamma.
- Jeg er hjemme. - Velkommen hjem.
- Han våknet og ville at jeg... - Takk.
På tide å si god natt. God natt, nattugle.
- God natt, nattugle. - God natt.
- Må du dra? - Nei, jeg er fortsatt sulten.
- Jeg er straks tilbake. - Ok.
På tide å sove, Dai-chan.
- Nattugle. - Nattugle. Stikk inn armene.
Sov nå.
- Det var nydelig. - Du likte det takket være selskapet.
Det stemmer kanskje.
Du er ikke som jeg trodde.
Hva trodde du?
Enda en tatovert fyr. Som alle andre.
- Du er ikke som jeg trodde heller. - Hva trodde du, da?
At du var kjedelig.
Jeg er ikke kjedelig.
Vi ses snart. Ha det.
I går var hans tredje gang på en måned.
Han skremmer bort kundene mine. Hvem er han?
Hayama. Han er wakagashira i Chihara-kai.
- Ishidas nest øverste. - Sato skal passe på klubben min.
I går satt han bare der.
Han kan ikke gjøre mye når Hayama har høyere rang.
- Kan du spørre om han kan gjøre noe? - Sato?
Nei. Sist jeg møtte Sato, ble jeg kastet ut av Onyx fordi jeg kranglet.
Så vi unngår hverandre.
Hvorfor snakker du ikke med ham? Jeg trodde dere var...
Ikke lenger. Forretninger og fornøyelse er ingen god forening.
- Ja, jeg vet det. - Er du sammen med noen?
Ja.
En stund nå. Det er veldig bra. Komplisert, men bra.
- Se på deg. Helt voksen. - Vi skal ikke gå så langt.
- Jeg kan ikke ha ham på klubben. - Gå til Sato som en venn.
Be ham om hjelp.
"Jeg setter pris på å få øynene opp for ungdomskriminalitet."
"Og ble overrasket over at det var skrevet av en utenlandsk journalist."
Ja!
To artikler om MC-tyver, og nå er du en helt.
- Ikke gjør det. Kynisme er sløvt. - Jeg er enig.
Målet vårt er å prøve å endre ting.
Ja, prøve å endre. Men hvorfor tror amerikanere dere skal redde verden?
Noen må gjøre det.
Jeg må på jobb. Men ta disse.
Invitasjoner til en tilstelning hos USAs ambassadør.
I morgen kveld. Dere skal alle gå. Dyrke nye kontakter.
- God natt. - God natt.
Godt å se sjefen slå seg løs. Hun har neppe tid til å ha det gøy.
Hvordan gikk kampen hans?
- Han slo en home run. Han var stolt. - Det var nok du også.
Du...
Hvor mange på Meicho har du snakket med?
Alle. Uoffisielt. Alle sa det samme.
- Ingen av dem kan ha startet brannen. - Og du tror dem?
Så noen på Meicho var villig til å brenne ned bygningen...
- ...for å ødelegge beviset. - Det vet vi ikke.
Emi, ikke la lojaliteten din få deg til å se utydelig på stedet.
Det er du for talentfull til.
- Faen, jeg må gå. - Han klarer seg. Bare ring ham.
Han tar ikke telefonen.
Jeg blir med deg. Vi har gjemt oss i månedsvis nå.
- Er han for svak til å vite om meg? - Han er ikke svak. Han er syk.
Emi... Han har ikke vondt i magen. Broren din er psykisk syk.
Det kan ikke fortsette. Det må endre seg.
Han er broren min.
Jeg må gå.
Den neste er "libretto 1 i ass-dur" av Felix Mendelssohn.
Jeg trodde vi skulle møtes her neste uke.
Det kunne ikke vente.
- Er det en flybillett til Missouri? - Nei, bedre.
En invitasjon til en fest på USAs ambassade.
I morgen kveld. Du er mitt følge.
Vi finner på et navn til deg og får deg på gjestelisten.
- Jake, det er en stor risiko. - Det er bare én kveld.
Du og jeg. På en ordentlig date.
Det er perfekt.
Ja!
- Hva er dette? - Å, du er tilbake.
Husker du at du hadde lyst på dwaeji-gukbap?
Jeg så at vi hadde de fleste ingrediensene. Det lukter godt, hva?
- Veldig godt. - Ikke sant?
Rører du i suppen mens jeg skjærer mer kål?
Ja visst.
Godt valg!
- Er det sant? - Jeg elsker sangen!
Kjenner du til gruppen?
Kjenner du til dem? Gi deg.
- Det er din tur. - Nei, det går bra.
- Vi må alle gjøre det. - Det er min tur nå.
- Stille! Jeg synger! - Du høres ut som en katt i knipe.
- La ham synge ferdig! - Kom igjen, pus!
Du... Har du møtt Hayama ennå?
- Hvem er Hayama? - Forteller ikke broren din deg noe?
Hva sa jeg? Ingen forretninger i kveld. Nå skal vi bare ha det gøy!
Du er ikke en av oss, vel?
- Hei. - Hei.
Jeg la igjen en beskjed om å møtes.
Jeg var allerede på vei. Jeg må snakke med deg også.
Ok.
Vi har et problem.
Mener du Hayama?
Kan du forklare Ishida at Hayama er dårlig for forretningen?
Oyabun holder ham unna klubben etter at du gjør noe for ham.
Arkitekten.
- Ohno-san? - Han jobber for byen.
Han tegner et nytt kjøpesenter som skal bygges på en togstasjon.
Oyabun vil vite hvilken stasjon det er før det offentliggjøres.
For å kjøpe området rundt før tomten blir ettertraktet.
Jeg spionerer ikke på kundene. Suksessen avhenger av diskresjon.
For oyabun er jernbanestasjonen mer verdifull enn denne klubben.
- Og klubben tilhører ham. - Så nå truer du meg.
- Du sparket Claudine. - Hun stjal fra meg.
Hun jobbet for oss.
Hun satt hos arkitekten. Hver kveld. Fikk informasjon.
Men nå vil han bare ha deg.
Så du må fullføre jobben.
- Hva om jeg sier nei? - Tro meg, vær så snill.
Ikke si nei.
Jeg beklager. Jeg trenger svaret ditt i morgen.
Planløsningen til Hishinuma-kais hovedkontor.
Vi går inn her og sørger for at den døren er blokkert.
Mange har vært på yakuza- razziaer før.
Denne er annerledes. Visedirektør Nagata forklarer.
For det første glemte vi å avtale et besøk i dag.
Målet vårt er å ta dem for å motsette seg politiet.
For å gjøre det, må de fysisk angripe en av oss.
Jeg skal sørge for at det skjer.
Hva? Har du noe å si?
På tide, sa jeg.
- Ja. - Greit!
- Iverksett. - Ja.
- Til handling. - Ja.
Oyabun Ishida ser det som en ære at Hishinuma-san godtar forslaget.
Spar meg for talen, Kobayashi.
Hvis organisasjonen min var sterkere, ville vi ikke blitt forent med dere.
Jeg skjønner. Men det er vanskelige tider for oss alle.
Og vilkårene våre er mer enn rettferdige.
Ok, la oss få det overstått.
- Politi! Åpne! - Har de en avtale?
Hva vil de?
Hei!
- Er Hiroshi Shibuya her? - Det er flere uker siden sist.
- Er han medlem? - Ja.
- Ikke svar. - Hvordan det?
Kollegaen deres skal ha knivstukket en mann, som medlem av Hishinuma-kai.
Hishinuma-kai fikk ikke beskjed om besøket deres. Om en av våre...
Vi kom ikke hit for noen avtaler!
Arbeidsgiveren til herr Shibuya er ansvarlig.
- Herr Hishinuma. - Hva?
Du er arrestert.
De andre tas inn til avhør, mistenkt for delaktighet i utpressing.
Hva faen snakker du om?
Vent, frue.
Er du redd for meg? Skal du ikke løpe hjem til mamma?
Hva sa du?
Du pågripes for å motsette deg politiet.
Han gjorde ingenting! Beskytt oyabun!
Ikke rør meg! Vi tilhører ikke denne gumien!
Løp!
Ikke dytt meg, din drittsekk.
- Har deg! - Dra til helvete!
Ikke gjør det. Ok?
Du vil ikke bli politimorder.
Hvor mange yakuza- organisasjoner har Tokyo?
- 25. - Nå er det 24. Neste uke er det 23.
- Krigen mot yakuza er så vidt begynt. - Pågripes de for å motsette seg?
- Ja. - Det gjelder bare demonstranter.
Gjaldt. Gammel lov, ny vri.
Og vi har bare så vidt begynt.
For visedirektør Nagata!
- Hallo? - Hvordan går det, lille venn?
Bra. Jeg tegner en bil. Din røde.
Vi må finne et sted å henge den opp. Kan jeg få snakke med mamma?
Hun ba meg si at hun er for trøtt til å snakke i telefonen i kveld.
- Da får du si at jeg ringte. - Ha det.
Kjenner du til musikken?
Amerikansk folkemusikk, countryrøttene deres.
Da setter vi i gang.
Takk til artistene fra "Rent".
Hils på dem når dere tar dere noe å spise.
- Jeg skal smake på vannbakkelsene. - Vi ses.
Spiser du vannbakkels nå? Det er greit, men...
Hvem er jenta som er med Jake?
Jeg vet ikke. Hvordan det?
- Jeg har sett henne før. - Jeg går inn.
Lynn jobber i FBI, så hun tar seg av føderale forbrytelser.
Det amerikanske rettsvesenet innrømmer i det minste problemet.
Amerikanske kvinner kan få besøksforbud mot forfølgere.
Ja, vi kan jobbe mer forebyggende.
Hvis du vil, kan du få den nyeste statistikken.
- Gjerne. Kan vi snakke på mandag? - Ja visst.
Har du smakt på den gode fisken som liksom er i ballonger?
Ja, jeg har smakt reker i butterdeig. Det var nydelig.
- Jason Aoki, USAs ambassade. - Jun Shinohara, Meicho Shimbun.
Journalist? Jeg tok feil.
Kollegaene mine og jeg har en lek der vi gjetter folks yrker.
- Hva gjettet du? - En gjettet faktisk på journalist.
En veddet på tidligere baseballspiller.
Jeg tapte penger på at du var modell.
Møt en av våre andre journalister. Jake Adelstein. Lynn Oberfeld.
- Juridisk attaché på ambassaden. - Jeg liker artiklene dine.
Lieberman sa at en amerikaner jobber på Meicho. Jeg trodde han tullet.
- Vi gjør ham mer sivilisert. - Jason Aoki som jobber med meg.
- Kjekt å møte deg. - I like måte.
- Min venn Mari. - Journalist også?
Nei, koreograf. Moderne dans.
Unnskyld meg, jeg ser en kollega fra den koreanske ambassaden-
som prøvde å få tak i meg. Vi møtes nok igjen.
- Ha en fin kveld. - Du også.
Jeg skal smake på reker i butterdeig. De skal være gode.
- Hyggelig å møte deg. - Takk. I like måte.
- Moderne dans? - Du aner ikke hvor flink jeg er.
Her kan du se hvem som kjøpte hvilke joggesko og når.
- Og hvor de ble sendt. - Er alle parene solgt på en måned?
Du er flink, lillebror.
Jeg spurte alltid om deg.
Mamma sa at jeg ikke fikk treffe deg.
Pappa lot meg ikke si navnet ditt.
Alt jeg ville var å være som deg.
Politi!
Ikke vær redd.
Velkommen.
Så ryktene er sanne.
Broren med de magiske fingrene. Som selger dritt gjennom den der?
Kaito, dette er Hayama-san.
- Fortell meg hvordan det funker. - Broren min må lese.
Han har nok et øyeblikk til å forklare meg det.
Vi har laget en nettside for å selge joggesko.
Joggesko? Hvor mye har dere tjent så langt?
- Vanskelig å si. - Men mer enn 500 000 yen.
På denne boksen?
Faen!
Er det sant? Har du møtt oyabun, Kaito?
- Han ville likt deg. - Bror Hayama, Kaito studerer.
- Han er ikke en av oss. - Ok.
Man skal respektere storebrors ønsker.
Men jeg kjenner igjen en gullgruve når jeg ser en.
Unnskyld meg.
- Er du den berømte koreografen? - Ja, det er meg.
- Sto du bak kveldens forestilling? - Ja.
Var den ikke bra? Vi er på verdensturné. Neste stopp Missouri.
Bli med meg.
Møt familien min.
Vi har bare vært sammen en måned,-
og selve tanken om at vi er sammen er helt sprø.
Men jeg liker å tro at vi har en fremtid sammen.
Hva er det?
- Så han meg? - Hvem?
Den mannen. Jeg har sett ham med Tozawa.
Slapp av. Ingen her har tilknytning til Tozawa.
Jeg må gå.
Hei, vent litt.
Ikke rør meg! Hold deg unna meg.
- Hvor lenge har du lett? - Uten stans. Jeg satte den der.
- Har du lett overalt? - Ja, det har jeg.
- Du virker tankefull. - Gjør jeg? Jeg er ikke det.
Bekymrer det deg at jeg foreslo å møtes ikke bare her?
Jeg tenker fortsatt over det. Du må være tålmodig.
Ta den tiden du trenger.
Unnskylder du meg?
Ja visst.
- Den sto her. - Hva skjer?
Han mistet Ishiii-sans flaske Glenmorangie Grand Vintage.
Jeg satte den tilbake. Den er borte.
Den whiskyen er ikke billig. Den koster 50 000 yen.
Jeg kan ikke bare bestille en ny.
- Beklager. - Mama.
Faen.
Sam. Ta deg av ham. Jeg tar meg av dem. Splitt og hersk.
- Takk. Hvem sin flaske? - Ishiii-sans flaske.
- Hvordan kan du? - Unnskyld.
Vil du feire med et glass?
- Hvorfor har du ikke dratt hjem? - Jeg kan spørre deg om det samme.
Anklagerne likte arrestasjonene.
Med beslaglagte dokumenter kan de tiltales for utpressing.
En av dem oppga oyabunen deres. Han og mennene hans blir lenge borte.
Skål for de nye metodene.
Vil du ikke feire?
Ingenting er gratis.
Da må vi sørge for at det blir verdt noe.
- Hvem er det? - Chika. Tats søster.
Vent, jeg kommer.
- Du lovte oss! - Ro deg ned.
- De tok ham! - Hva?
Broren min ble arrestert! På grunn av det dumme bladet deres!
Arrestert?
Jeg har ikke avslørt navnene. Vi publiserte ikke bildene engang.
Men etter artikkelen din slo politiet til!
Hva har skjedd med ansiktet og håret? Jeg nevnte aldri navnene deres.
- Jeg sa det ikke til noen. - Det er mordere her.
Det er likegyldig hva man har gjort. De plasserer oss på samme sted.
Jeg prøver å løse det.
Du vet det.
Jeg stjal en motorsykkel og havner i fengsel.
Du hjalp meg. Men du slipper unna?
Du må passe på søsteren min. Hun har ingen andre.
Vitner vi, kan vi få ham på oppdragelsesanstalt.
Alder spiller ingen rolle.
Han ble arrestert da han stjal en MC og slo en politimann.
Det blir ingen oppdragelsesanstalt.
Han har vært i fengsel én dag. Fangene har allerede banket ham opp.
Det blir enda verre når han blir overført.
Ungdomsfengsel kan være verre enn et fengsel for voksne.
Herregud.
Hei.
Hayama-san. Hva kan jeg hjelpe deg med?
Ikke vær dum. Du er geniet som trenger en belønning.
Belønning?
- Kom. Bli med meg på en tur. - Hva? Vent.
Denne kvelden blir spesiell. Du glemmer den aldri.
Hei, lenge siden sist.
- Skal vi ta en drink? - Jeg er opptatt, Meicho-san.
- Hør her. Sist jeg så deg på Onyx... - Ja?
Jeg sporet av. Du ville hjelpe meg, jeg trakk forhastede konklusjoner.
Vær så snill, godta min unnskyldning.
- Jeg hørte at du ble banket opp. - Ja.
- Jeg hørte at du ble knivstukket. - Ja.
- Sulten? - Skrubbsulten.
Kom. Jeg vet om et sted.
- Jeg har noe å spørre deg om. - For en overraskelse.
Det er på tide at du får smake på byen.
På skolen, likte du noen som ikke valgte deg?
På en måte.
- Hvilken skole? - Kom inn hit.
- Narishima Gakuen. - Jaha.
Narishima Gakuen for denne hardtarbeidende, unge mannen.
- Jeg skjønner. - Samme her.
Ja visst.
Kom inn.
- Hvilket fengsel skal han i? - Sannsynligvis Asaka. I Saitama.
Vaktene der bruker brannslanger mot fangene.
En fyr...
De stakk munnstykket i ræva hans.
Så skrudde de på vannet så hardt at tarmene hans ble ødelagt.
Du vet visst mye om ungdomsfengsel.
Kan du hjelpe denne fyren?
Kjenner du noen der som kan passe på ham?
Ber du om en tjeneste?
Ja.
Jeg tar meg av det.
- Som i...? - Sørger for at han er beskyttet der.
Og tar ham til oss når han kommer ut.
- Er det et problem? - Ja.
Nei. Takk.
Og du betaler for middagen.
- Seriøst? - Ja.
Du burde ikke ha tatt Kobe-biff.
Hvorfor er dere her ennå?
- Skal dere ikke på nachspiel? - Jo. Her. Med deg.
- Er det sant? - Sitt med oss. Minami har mat.
- Favoritten din, Samantha-san. - Takk, Kenji.
- Beklager det i stad. - Ikke noe problem.
- Dere trengte ikke å gjøre dette. - Mama-san jobber for hardt.
- Det er bare jobben min. - Den beste jobben jeg har hatt.
Det er den eneste klubben jeg har følt meg trygg på. Takket være deg.
Takk, mama.
Skål for mama-san , som burde drikke mer og bekymre seg mindre.
- Skål. - For mama-san!
- Skål. - La oss spise!
Hvor skal vi?
Sato-san har forklart meg hva dere vil at jeg skal skaffe.
Og hva velger du?
Arkitekten stoler på meg og vil invitere meg hjem til seg.
Så jeg har mulighet til å hjelpe til.
Da gjør du det.
Jeg vet hvor verdifull informasjonen er.
Så jeg ber om en gjentjeneste.
Og den er?
Å bli eneeier av klubben min.
Og ditt ord på-
at ingen fra Chihara-kai noensinne vil komme dit igjen.
Ok. Men du skal fortsette å betale meg 25 prosent av profitten-
de neste seks månedene.
Jeg betaler oyabun i to måneder.
Hva faen? Tuller du med meg? Hva?
- Ok. Tre måneder. - Det er en avtale.
Du er flink til dette.
Du kommer til å gjøre det bra i denne verden. Så lykke til.
Legg igjen en beskjed etter...
Tekst: Iyuno