Tämä on se paikka.
Tunnen sen.
Ole hyvä, kultaseni.
- Hyvä luoja! - Tiedät mitä tehdä. Ala kaivaa.
Olen saanut tarpeeksi tästä lapiosta!
En kaiva hautaasi!
Vain pieni kuoppa. Puolisen metriä,
tuhkaani varten.
- En! - Et voi jatkaa riitelemistä.
Pyydän sinua tekemään tämän yksinkertaisen asian.
En tee sitä.
En halua tappaa sinua, enkä haudata sinua.
Hyvä on, teen sen itse.
Pirun hyvää syntymäpäivää.
Äiti!
Hyvä Sugar, 20 vuotta kestänyt avioliittoni kariutui.
Oliko syy minussa, vaimossani, vai yhteiskunnassa? En tiedä.
Nyt olen tavannut naisen, jonka kanssa synkkaa hyvin,
mutta emmin kertoa sitä hänelle.
Kysymykseni on siis,
milloin on oikea aika sanoa "rakastan sinua"?
Ja mitä tämä "rakkaus" oikein on?
Ystävällisesti, Johnny.
- Äiti? - Hei Rae. Anteeksi.
- Pelästytit minut. - Miksi olet taas täällä alhaalla?
- Kenen collegepaita tuo on? - Ei kenenkään.
Miksi vain seisot siinä?
Minulla on kerrottavaa.
Selvä.
Lucas-sedän ystävä ei -
tuonut rahoja.
Se oli isäsi.
Annatko yhden noista minulle, Clare-kulta.
Vastaaja on täynnä, eikä uusia viestejä voi nyt jättää.
Miksi isä kävi täällä? Kysymysmerkki.
Miksi hän antoi rahat minulle? Kysymysmerkki.
Mitä hemmettiä olet tehnyt? Kirotun kysymysmerkki.
KOTI
Vastaa jo.
Haloo?
Äiti, kuka se oli?
Hyvä luoja.
"Ennen kaikkea, hän ymmärsi. "
"Tuntui kuin verho olisi nostettu hänen silmiltään."
"Hän pystyi ymmärtämään elämän merkityksen."
"Sen hirviön, joka oli sekä kaunis että julma."
Hyvää Pyhän Patrickin päivää.
Missä lääkäri on? Kello on melkein kuusi. Kukaan ei ole käynyt tänään.
Näin hänet hissien luona.
Luoja. Missä hemmetissä...
- Missä autonavaimet ovat? - Sinä et aja autoa.
- Missä ne ovat? - Mitä oikein tapahtuu?
En tiedä.
Kuka laittaa siivilän jääkaappiin, jossa vain yksi viinirypäle?
Yksi viinirypäle? Missä ne avaimet ovat?
Mitä on tekeillä? Mikä vikana?
Tässä.
Sinä ajat.
Minulla ei ole ajokorttia.
Olet pyytänyt lisää ajotunteja.
Mitä oikein on tekeillä?
- Pitäisikö meidän puhua? - Meidän ei pidä tehdä mitään.
Olit oikeassa. Lucasiin ei olisi pitänyt luottaa.
Oletko tyytyväinen?
Mennään.
Odottakaa! Anteeksi.
Äitini, Frances Pierce, huoneessa 316,
tarvitsee lisää morfiinia, eikä kukaan ole auttamassa.
Äidillesi annetaan morfiinia 12 tunnin välein.
Antakaa aikaisemmin. Hän tarvitsee apua.
Mutta ette tietenkään auta.
Alusta lähtien olitte haluton hoitamaan.
Sanoin, ettei syöpään voi hoitaa.
Sanoitte, että hänellä on vuosi aikaa,
mutta on mennyt vain seitsemän viikkoa.
Näitä asioita on vaikea ennustaa.
- Liian monta muuttujaa. - Kirotun muuttujat.
Hän on hyvin tärkeä henkilö.
Hänen elintoimintonsa heikkenevät. Se on osa prosessia.
Jos joku haluaa sanoa hyvästit, niin on aika tulla tänne.
Mitä pikemmin, sen parempi.
Mitä?
Hänellä on noin kaksi viikkoa.
Pahoittelen.
Vastaa.
Ole kiltti ja vastaa.
Lucas, kiltti.
Tule tänne, kulta.
Kaikki on hyvin.
Haen Lucasin. Hänen täytyy olla täällä.
Kulta, älä.
Tiedän hänen rakastavan minua, vaikkei hän pysty olemaan täällä.
Palaan parin tunnin kuluttua.
Sattuu.
Rakastan sinua.
Rakastan.
Palaan pian.
Syödäänkö jotain?
Miten olisi Sammyn kanaa ja ristikkoperunoita?
ISÄ
Mitä hän sanoin antaessaan rahat?
- Mitä? - Isäni. Mitä hän sanoi?
- Olen jo kertonut. - Mitä hän tarkalleen sanoi?
Hän vain ilmestyi ovelle, kutsui minua Frankieksi -
ja pyysi antamaan kirjekuoren sinulle.
Siinä kaikki? Olet varma ettei mitään muuta?
- Olen. - Ei mitään muuta?
- Ei. - Eikö tosiaan mitään muuta?
- En tiedä. Hermostutat minua. - Tarvitsen tietää.
Jeesus. Kerro, mitä hän sanoi?
- Yritän ajaa. - Pyydän, haluan tietää.
Kiltti, mitä hän sanoi?
Hän oli vanha, ja vaikutti rasistilta.
- Kysyin miksei Lucas-setä tullut. - Mitä hän sanoi?
"Perhe huolehtii omistaan", tai jotain.
Jää tässä pois.
- Mitä? - Vaihda kaistaa!
- Mitä hemmettiä? - Nyt!
Lucas?
Äiti?
- Mitä oikein teet? - Missä kaikki ovat?
Ota tämä!
- Anteeksi! - Äiti!
Anteeksi, missä lapiot ovat?
Semmoiset terävät?
En aja minnekään ennen kuin kerrot, mitä me teemme.
Äiti!
Lucas, avaa ovi!
Tiedän, että olet siellä. Ole aikuinen ja vastaa!
- Rauhoitu. Hän ei ole täällä. - Missä hän on?
En tiedä. Kenties Whitillä. Kerro hänelle, että on minulle velkaa.
Kun hän ilmaantuu, pyydä soittamaan minulle.
Osanottoni äitisi johdosta.
Se on syvältä.
Pysähdy tähän.
Miksi emme mene talolle?
Emmekö tulleet tapaamaan Lucas-setää?
Clare?
Missä olet ollut?
Katso minua.
Kaksi viikkoa.
Hänellä on kaksi viikkoa.
FRANCES "FRANKIE" PIERCE 18.8.1949 - 18.3.1995
Anteeksi, että möhlin aina.
Nuku pääsi selväksi.
Lähdemme liikkeelle heti aamusta.
Näyttääkö hän erilaiselta?
Vähän.
Onko hän vihainen minulle?
Ei.
En voi nähdä häntä siinä kunnossa. Enkä voi olla kotona.
En voi olla täällä yksin.
Koska pelkäät?
- En. - Kyllä, sinä pelkäät.
Pelkäät, että Monsteri Mies tulee -
- ja vie sinut mennessään. - Luoja, Monsteri Mies.
Olin unohtanut hänet.
Hemmetin isä.
- Luulin, että hän kidnappaa meidät. - Vaan ei tehnyt sitä.
Hän ei halunnut meitä.
Ei koskaan halunnut.
Kuka välittää mitä meille tapahtuu, kun äiti on poissa?
Äiti, odota. Mitä oikein teet?
Kaivan ylös hänen tuhkansa.
Siitä on 30 vuotta. Mitään ei ole jäljellä.
- Äiti ei voi olla täällä hänen kanssaan. - Kenen kanssa?
- Luen mitä sinä et lue. - Ei, vaan... Odota.
Mitä hänen oven edessä on?
Ei!
Äiti!
Älä koske minuun!
Älä hemmetti koske minuun!
Et saa tätä koskaan anteeksi!
En tule koskaan hyväksymään tätä!
Lucas, mitä olet tehnyt?
Miten menee, Clare kultaseni? Siitä on aikaa.
- Rae, mene autolle. - Mitä? En.
- Kiva nähdä sinua taas. - Älä puhu hänelle.
Tämä ei ole mitä luulet.
- Hän on muuttunut. - Se on täyttä soopaa.
- Hän on muuttunut. Hän on raitis. - Sanoiko hän niin?
Ja uskoit häntä.
- Mikä idiootti. - Mennäänkö talolle?
- Voidaan puhua tästä. - Miksi olet täällä? Tämä ei ole kotisi.
Et ole tervetullut tänne.
- Se on. - Mitä?
- Se on hänen. - En kuule mitä sanot.
Ostin talon Lukelta.
Voit milloin tahansa tulla käymään perheesi kanssa.
Myit äidin talon hänen pahoinpitelijälle?
- Hän on isämme. - Pahoinpitelijä? Niinkö ajattelet?
- Tiedän sen, koska olin siellä. - Olit vasta lapsi.
Et muista, mitä tapahtui.
Vedit äidin sängystä hiuksista pitäen. Mursit hänen pikkurillinsä.
Rikoit astiat, koska et pitänyt spagetista.
Hän pelasti äidin talon ulosmittaukselta.
Annoin sinulle rahat Raen opintorahoista.
Se ei riittänyt!
Käyttäydyt kuin olisit tehnyt minulle palveluksen.
Antaessasi minulle tämän paikan.
Hän ei rakasta sinua.
- Tiedät sen. - Jo riittää.
- Hän ei rakasta sinua. - Et tiedä sitä.
- Luuletko tämän miehen rakastavan mitään? - Lopeta.
- Luuletko hänen pystyvän rakastamaan? - Riittää jo.
- Hän ei tiedä miten. - Lopeta jo!
Äiti pyysi antamaan anteeksi, koska ihmiset voivat muuttua.
- Luuletko hänen puhuneen isästä? - Ennen kuolemaansa,
- hän sanoi... - Älä puhu minulle siitä!
- Et ollut paikalla! - Lopeta jo muistuttamasta siitä.
Et sinäkään ollut mikään pyhimys. Kuten ei äitikään.
Mistä oikein puhut?
Nostit hänet jollekin jalustalle...
- Miksi sanoisit noin? - ...täydellisenä ihmisenä.
- Lopeta tuo. - On enemmän kuin -
- vain sinun versiosi. - Ole hiljaa!
Voitteko molemmat lopettaa? Tehty mikä tehty.
Asia eivät ratkea enää tänään. Annetaan sen olla.
Olisi pitänyt tietää.
Ei olisi pitänyt antaa sinulle mitään.
- Koskaan. - Haista home.
Haista itse!
- Avioliittoni on ohi takiasi. - Mitä?
En ollut läsnä kun äiti kuoli, sinun takiasi!
Oli omaa syytäsi ettet ollut siellä.
Se oli oma päätöksesi.
En pyytänyt sinua hakemaan minua, kuten ei äitikään. Se on omaa syytäsi.
Rae, mene autoon.
- Äiti, en. - Mene autoon!
Tämä ei jää tähän.
Eikö ole hullua, miten 50 vuotta vain vilahtaa ohi?
Muistan edelleen päivän, jona synnyit.
Et ole muuttunut tippaakaan.
Tämä ei ole talosi.
Jos satutat häntä, tapan sinut.
Mennään.
Kulta.
Kultaseni. Pysähdy tähän.
Olen niin pahoillani. Sinun ei olisi pitänyt kuulla -
- tuosta mitään. - Kaikki on minun syytä.
- Mitä oikein sanot? - Kerroin Lucas-sedälle rahoista.
Kerroin opintorahoista. Anteeksi.
Tekstailimme ja se vain lipsahti.
En ajatellut sen olevan iso juttu, mutta sitten hän pyysi ne sinulta.
Sitten isä suuttui, ja sinä vain lähdit...
- Rae, älä... - Te vain riitelitte ja minä en...
- Eroatteko te? - Emme.
No...
Meidän pitää selvittää asioita.
Mutta ne eivät koske sinua.
Mikään ei ole syytäsi. Me rakastamme sinua hyvin paljon.
Kaikki mitä luulet tehneesi,
teit sen rakkaudesta.
Eikö?
Onko selvä?
Hyvä Johnny, äitini viimeinen sana minulle oli "rakastan".
Hän oli hyvin sairas ja sekava,
että ei saanut sanottua "minä" ja "sinua".
Sillä ei ollut väliä. Se pikkuinen sana pärjää omillaan.
En ollut äitini luona kun hän kuoli. Kukaan ei ollut.
Ja se kummittelee edelleen mielessäni.
En tulisi koskaan olemaan hänen luonaan, kun hän kuoli.
Ajattelet varmaan, ettei tämä liity mitenkään kysymykseesi.
Mutta se todellakin liittyy vastaukseeni.
Se liittyy kaikkiin Sugarina antamiini vastauksiin.
Rakkaus. Se kumisee sisälläni kuin kirkonkello.
Rakkaus on Sugarin syntykertomus.
Se voi olla romanttista, platonista, perheenkeskeistä tai ohikiitävää.
Pahoinpitelyn tahraamaa, surun kyllästämää tai petoksen vääristämää.
Odota.
Miksi teen näin?
Pidä ne suljettuna.
Voit avata.
Hyvä luoja.
Mene silittämään niitä.
Paras asia mitä voit tehdä elämässäsi,
on tarttua rakkautta sarvista.
- Hei. - Kiitos, että tulit.
- Anteeksi. Ei olisi pitänyt... - Lopeta.
Otit juuri suuren askeleen.
Se lähettämäsi juttu, Sugar-juttu, se auttoi.
Käy sisään.
Minusta on hyvä, että sinä olit -
Lucas-sedän kanssa,
etkä äitisi kanssa.
Ehkä me päädymme minne on tarkoituskin.
Hemmetti, miten rakastan sinua.
Minä myös sinua.
Joten,
kullannuppu.
Sanon sinulle tämän.
Ole rohkea. Ole aito.
Anna itsellesi anteeksi.
Ja harjoittele sanomaan "rakastan" ihmisille, joita rakastat.
Niin sanot sen, kun se on kaikkein tärkeintä.
Rakastan.
On aika.
Me kaikki kuolemme, Johnny.
Joten anna kellojen raikaa.
Ystävällisesti,
Sugar.
Tekstitys: Patrik Rytikangas