"Kära Sugar. Jag ska gifta mig om en månad.
Min fästman är fantastisk, men jag vill inte göra det."
"Kära Sugar. Min fru och jag har köpt vårt första hus.
Jag borde vara lycklig,
men när hon går till jobbet sitter jag bara hemma och gråter."
"Kära Sugar. Jag har varit en god hustru i 25 år,
men under alla 25 år har jag velat gå.
-"Vad gör jag?" -"När får jag gå?"
"Borde jag stanna?"
Vad läser du?
Inget.
- Vad sägs om fem stjärnor den här gången? - Dra åt helvete.
Kära Sugar...
Jag är en enda röra. Jag har varit gift två gånger.
Jag är oärlig, impulsiv...
olycklig...
svartsjuk...
och ensam.
Och jag har ingen rätt att ge råd... till nån.
Hörni?
- Fan. Åh. - Hej.
- Hej Rae. - Hej.
Här.
Det är från morbror Lucas. Han har betalat tillbaka.
CHECK 15 000
Nu kan ni sluta bråka.
Det kanske ni redan har gjort?
Okej. Han säger inget, men nåt är fel.
Varför skulle Lucas anförtro en vän att lämna 15 000?
Har du sett mitt Hayes-brev? Jag hade det i boken,
- men jag hittar den inte. - Nej.
- Jag behöver det. - Och nu är Rae på sin vakt?
Vänta. Jag hittade den. Bra.
Jag vill veta vem fan som var här i går.
Lucas har betalat tillbaka. Rae skriker inte åt mig.
Vi hade sex för första gången på flera månader. Allt är bra.
Vad var det med Uber-föraren i går?
Det är Amy.
Vi ses i morgon kväll.
Ska du åka? Mitt i allt det här?
Mitt i vad?
Det finns ingen mitt. Inget det här.
Allt är bra.
Okej? Det är bra.
- Skynda dig. - Förlåt. Hej.
Letade du efter Hayes-brevet?
- Hej. - Hej.
Okej, jag blev nervös. Jag har cannabisklubbor.
Herregud. Vad är det?
Inget. Allt. Jag vet inte.
- Vi åker bara. - Okej.
Jag vill aldrig nånsin se en till blå bok.
-Åtminstone inte förrän nästa kvartal. - Vi kan väl fira?
- Ja. - Vi åker till Mexiko.
- Det är rätt långt. - Kom igen, mamma. Det är vårlov.
Vad sägs om Dairy Queen på Route 4?
Vad sägs om det här? Vi sparar,
och på vårlovet sista året åker vi till nåt toppenställe.
Ja.
Okej. Vi har två år på oss att spara.
Vart ska vi åka?
Machu Picchu är tydligen fantastiskt. Inkaleden.
Jag tänkte nog mindre vandring och mer margaritas.
- Vad gör du? - Dokumenterar.
Okej. Jag heter Jess.
Du kör uselt, Jess.
- Jag körde inte. - Visst.
- Du satt bara där och rörde dig inte. - Stannat.
- Vem ska betala för det här? - Du körde.
Älskling, det var vårt fel.
Nej. Vi måste jobba dubbla skift för att betala det här.
Vi kommer aldrig till Mexiko.
Vet du vad? Min pappa känner en mekaniker.
Får jag ditt nummer, så kan jag höra om han kan...
...hjälpa dig eller nåt.
Varför inte? Värt att prova.
Japp.
Om det inte bara är ett trick för att få mitt nummer?
Nej, inte en chans. Jag ska ordna en mekaniker.
- Schyst. - Japp.
Det här skrivlägret är den bästa födelsedagspresent
som jag nånsin har fått.
Du har bara två ynkliga dagar kvar som fyrtio nånting.
- Herregud. - Ge allt eller ge upp.
- Det är så de säger. - Herregud.
"Den legendariska brittiska författaren, Hayes MacKeown..."
KURSKATALOG STORYN INOM OSS
"...leder den här utforskande workshoppen..."
Herregud. "...där en mästare arbetar..."
-"...med sin yttersta makt." -"Yttersta makt"?
Det hade de aldrig sagt om en kvinna.
Jag har nåt att berätta.
Vadå?
Jag hörde äntligen från mina agenter.
Åh, Amy. Jag är så ledsen.
- Random House ger mig ett erbjudande... - Vad fan?
- ...som... - Herregud.
- Vänta. Herregud! - Eller hur?
- Herregud! - Det är inte mycket pengar,
- men... - Vem bryr sig?
- Det handlar inte om pengar. Det är bara... - Ja.
Jag är nyfiken... Hur mycket...
Jag tror att de sa 85 000.
- 85 000 dollar? - Ja, men...
Tusan. Amy!
- Ja. Och vet du vad? - Vad?
De är intresserade av filmrättigheter.
- Oj! - Jag vet.
Oj! Herregud. Jag är...
Herregud, vilket ställe.
Inte så pjåkigt.
Tack och lov att de har olika avgifter.
Amy?
- Amy! Jag hörde precis! - Herregud.
- Förlåt... - Lägg av!
- Jag vet. Det är galet. - Du är en gudinna.
Jag ska bara checka in oss.
Jag är så glad för din skull.
- Hej. - Hej.
Jag vill checka in Clare Pierce och Amy Adler.
Ja. Ni är i "Den tomma stolen" och skriver om övergivenhet.
Ja!
Nej. Vi är i Hayes MacKeown, "Storyn inom oss".
- Ni är helt klart övergivenhet. - Vi är bokstavligen här för Hayes.
Men ni är bokstavligen i "Den tomma stolen".
"Tomma stolen"? Ja, det är vi.
- Ja. - Som jag sa.
- Ni ska få era välkomstpaket. - Tack.
- Får jag se? Så... - Varför...
Okej. Så här är det.
Hayes workshop sålde slut på två sekunder.
Men det finns ett kryphål.
Vi går på workshoppen om övergivenhet,
säger att vi hatar den och byter.
Ska vi överge workshoppen om övergivenhet?
Ja.
Vad säger du, Clare? Sancerre eller Rhone?
Rött... Rött blir bra.
Hörde du, Joan? En till klimataktivist.
Hoppas du gillar boeuf bourguignon, Clare.
Den är god.
Jag älskar era tavlor.
När vi gick på universitetet bestämde vi att vi skulle köpa ett konstverk
- varje år. - Konst var löst definierat.
Clares mamma är konstnär.
- Nej, inte så här. - Kom igen.
Hon har gjort allt som Clare äger för hand.
- Hon byggde praktiskt taget huset. -Är hon arkitekt?
Nej, hon är servitris.
Jag serverade på college.
Alla borde göra det nån gång i livet.
Hon går faktiskt också på college.
Med mig.
- Jaså? - Vad bra.
- Det är aldrig för sent, eller hur? - Jag ville vara Ruth Ginsburg.
Jess, skulle du dö om jag började på juristlinjen med dig?
Faktiskt så tänkte jag... Vi tänkte
att jag skulle vänta ett år och resa lite.
- Va? - Clare har sökt till en termin i Dublin,
så vi tänkte att det vore kul om vi båda stannade lite längre.
Jag ska bara...
Badrummet? Det är där ute...
Välkomna, författare.
Titta på den här stolen.
Oj. De menade verkligen en tom stol.
Vad får den er att känna?
Vilka minnen framkallar den?
På den här workshoppen ska vi utforska övergivenhet
och hur den påverkar oss och våra karaktärer.
Vi ska göra det i trygghet, i en tillitscirkel.
Vi stannar en minut.
-Övergivenhet... - Sen drar vi och går till Hayes.
- Okej? - Nej, det kan vi inte.
Han är också hos Random House,
så jag vill fråga om en redaktör.
Mina damer?
- Alla? - Förlåt.
Vi kanske inte blev kramade
- som barn... - Vi kan inte bara gå.
Vi måste stanna längre. Det vore ohyfsat.
Du kanske inte blev bjuden till kalaset för att...
alla visste att du hade en t-shirt över baddräkten.
-Äsch. Nu går vi. - Nej.
- Gillar du tubsockor? - Kom, så går vi.
- Sluta. Jag går inte. - Kom igen. Upp med dig.
- Amy! - Ja.
Förlåt.
Vi börjar med att blunda
och minnas ett tillfälle då vi övergav oss själva.
ATT VARA INGET HAYES MACKEOWN
Jag borde ha vetat.
Jag älskar det här rummet. Alla böcker...
Ta den. Hayes MacKeown. Mamma läser allt han skriver.
Och stegen. Jag har bara sett såna på film.
Jag visste inte att vanligt folk hade bokhyllor med stegar.
- Tycker du att mina föräldrar är normala? - Ja.
Och de tycker att du är med nån... lantis...
Va?
- Varför tog jag den här klänningen? - Sluta. Du är perfekt.
När ska vi berätta?
- Berätta vad? - Att vi har förlovat oss.
Va?
Vi borde gifta oss.
Nej. Vi har bara varit tillsammans...
- ...i tre månader. - Jag bryr mig inte.
Jag vill att vi...
Jag vill dela mitt liv med dig.
Och en dag...
...har vi vårt eget hus och det är fullt av...
...konst och... en massa böcker och...
- Böcker. - ...så många stegar du vill ha.
Är du seriös?
- Om du säger ja. - Ja.
Den fick usla recensioner!
Okej.
STORYN INOM OSS
Man vill nästan o-uppleva det.
Men man börjar fundera och det här...
...kommer nog att bli intrigen för nästa,
om det nu blir nån nästa, för varför bry sig?
- Med det sagt... - Skulle du...
Ursäkta mig.
- Hej. - Hej.
Förlåt. Jag ska bara smyga in...
Nej, det går inte. Det är fullt.
Ingen vet om jag går in där.
Jag var på min workshop, men den
passade inte mig, så jag tänkte att jag kunde komma in där.
Du kan inte vara med på den,
men du kan vara med på "Dårar, galningar och tokstollar"
och skriva om psykisk ohälsa med Janbern Jablonski.
Det är nog inte okej att använda de orden.
- Workshoppen heter så. - Clare.
- Kan du vänta lite? - Amy?
Herregud. Det här med boken...
Min agent vill att boken...
Varför lämnade du mig bara?
Är du seriös?
- Ja. - Jag lämnade dig inte. Du stannade.
Hej. Ja, jag är här.
Jag vet inte. Jag har aldrig varit i London.
- Det här är otroligt. - Förvänta dig inget bibliotek.
- Hej! - Hej mamma.
- Hej. - Vi ses igen!
Jess trodde mig inte när jag sa: "Mitt i ingenstans".
- Hej älskling. - Jag har saknat dig.
Gick det bra att köra?
- Hoppas att ingen körde på dig... - Nej.
...den här gången.
Är...
-Är det här... - Ja.
Ja. Vi ville att det skulle bli en överraskning.
Det är Jess mormors förlovningsring.
Jag är överraskad.
Det är Danny. Du vet vad du ska göra.
Hej älskling. Jag ville bara höra av mig...
Jag hatar hur vi skildes åt och...
Det här stället är så hemskt och folk är så konstiga.
Alla är veganer och det finns ingen bar.
Jag ville bara...
Okej, vi ses i morgon kväll.
Jag... Okej. Hej då.
Herregud.
-Är du okej? - Ja, det är varmt...
- Jag vet. Du vänjer dig. - Ja.
Jag heter Clare...
Pierce.
- Jaså? - Du minns nog inte mitt namn.
Om jag gjorde nåt olämpligt var det mitt fel.
Jag var ett fyllo från södern
- med en jävla... - Herregud. Nej.
- Nej. - Okej. Vilken jävla lättnad.
Jag skickade faktiskt ett brev till dig...
- ...en gång med en novell. - Jaså?
Den hette "Huset med den blå kanoten".
- Jaha. - Det var längesen.
Det var för 18 år sen på baksidan av en meny.
Jag var servitör. Det var mycket klotter på den.
- Trevligt. - Det var mycket på menyn, som
"Surf, surf och surf."
- Okej. - Kocken var respektlös.
- Okej. - Poängen är
att jag skrev till dig om min berättelse och du svarade.
Vad skrev jag?
"Kära Clare. Tack så mycket för att du delade din fina novell.
Jag var djupt nere i skrivandets kval, men tog en paus
för att be dig fortsätta med skrivandet.
Du har nåt speciellt. Kära hälsningar, HM."
- Eller nåt sånt. Minns inte. - Ja. Vad fint.
Hur som helst...
Du sa åt mig att... att fortsätta...
- Bra. - Så det gjorde jag.
- Okej. Bra. - Ja. Men sen...
...gjorde jag inte det.
Jag gjorde det inte.
Jag trodde att om jag träffade dig...
...verkligen träffade dig skulle det...
...tända en gnista i mig, eller få loss nåt som
har hindrat mig...
Minns du vad du såg i mig?
Jag läste inte din novell.
Jag skrev inte till dig heller.
Jo. Jag har det med mig.
- Nej. - Jo, det gjorde du.
Det var Morag.
Är Morag en person?
Morag, ja. Det var min första fru.
Hon svarade på brev från mina fans. Hon var poet.
Hon hade absolut använt
ordet "kval". Hon drogs till det dramatiska, tråkigt nog.
Men hon hade bra smak när det gällde andras skrivande.
Och hon älskade fisk och skaldjur.
"Surf, surf, surf" hade varit hennes grej.
Okej.
- Jess, sätt dig. - Nej, det är okej...
Jag behöver gå på uthuset.
Sen ska jag ta hand om disken, så stanna här.
- Han är en bra kille, mamma. - Han verkar underbar.
Det märks att han avgudar dig, men ni är så unga.
Jag vill inte att du gör samma misstag som jag.
Okej, men...
Jess är inte pappa och jag är inte du.
Jag vill inte leva så här för alltid.
Det finns en värld där ute full av konst...
kultur och rum fulla av böcker. Jag vill ha det.
Du borde få allt du vill ha.
Jag vill ha mer än det här.
Hej.
Det är samling runt brasan eller nåt i kväll om du vill...
- Vad gör du? - Jag går ut en sväng.
Jag är ledsen om det här...
...känns jobbigt för dig.
Vem har sagt nåt om det?
Kan du inte ens låtsas vara glad för min skull?
- Va? Amy, jag är glad för din skull. -Är du?
- Ja. - Du fick ett kontrakt för 20 år sen,
och jag har slitit för att komma i kapp sen dess.
- Sexton år sen. Sen fick jag Rae. - Okej, så...
...du fick det som du valde,
men du kan inte glädjas när jag får det
- som jag valde? - Det där var inte rättvist.
Inte? Jag har funnits där för dig
i alla stora och små ögonblick i hela ditt liv.
Jag var där på ditt bröllop, alla barnkalasen,
snoriga näsor och missfärgad skit.
Dina framgångar var mina, dina floppar var mina,
och du kan inte ens vara glad för min skull.
Jag var glad för din skull när du fick allt du ville ha
som jag inte fick.
Det är annorlunda. Du ville inte ha de sakerna.
Hur vet du vad jag vill ha?
Du beter dig som om du är den enda jäveln
i hela världen som inte fick det du önskade.
Du skrev ingen bok. Du skrev inte boken.
Du blev inte författaren
som du drömde om att bli.
Det är inte mitt fel.
Det är inte Dannys fel och det är verkligen inte Raes fel.
Förlåt. Det var...
Clare.
Jag kan sy om den efter bröllopet.
Den blir en vacker sommarklänning.
Tack, mamma.
Vad är det, vännen?
För snäv?
Tycker du att gör ett misstag?
Det här är inget skenande tåg. Om du inte vill göra det här...
...kan du kliva av när som helst.
Nej. Jag älskar honom och alla är här.
Det är inte därför man gifter sig.
Förlåt att jag betedde mig som om det inte var bra nog.
Det är lugnt.
Hej.
Jag visste inte att du ville ha barn.
Jag sa...
... att jag inte skulle få barn.
Amy.
Jag är bara så trött på att folk
tittar på mig som om jag inte är en riktig kvinna för att jag
inte är mamma.
Och ibland...
...håller jag med dem.
Amy.
Du är en fantastisk kvinna.
Du är orädd, underbar, rolig som fan.
En gång jobbade du dubbla skift med ett plommon i vaginan.
- Vem kan säga nåt sånt? - Herregud. Ingen, hoppas jag.
Du är den bästa vän som nån kan önska sig.
Och snart är du...
...en bästsäljande författare.
Det vet jag.
Tack.
- Får jag komma hit? - Ja.
- Det var inte Hayes som skrev brevet. - Va? Vad säger du?
Det var en av hans fruar.
- Herregud. - Hon hette Morag.
- Morag? - Morag.
Det var hon som svarade på alla brev från hans fans.
Jag kräks.
Vet du vad?
Jag slår vad om att Hayes MacKeown skulle...
...döda för att vara 50 år. Hela livet framför sig.
Varsågod.
- Hej. Det är jag igen. - Blå kanoten, va?
Du ska skriva under mitt brev.
Är det straffet för Morag?
- Kanske. - Titta.
Ser du handstilen?
Försvinner från den jävla sidan.
Jag vet...
- Vad hände med henne? - Hon stack.
- Okej. - Alla stack.
Nej. "Kära Sugar". Det är en rådgivningsspalt på nätet.
Hon skriver råa, underbara essäer som träffar en i magen.
- Jag läser inte självhjälp. - Det är inte sånt. Det är...
Det... Hon har upplevt det
- och hon är äkta. - Okej.
- Hon... skulle... - Hörru!
Du har övertygat mig.
Vet du vad?
Behåll den du.
- Jag? - Ja.
-Är du säker? - Ja.
Vad snällt.
Men jag vill ha den här signerad.
Okej.
Ska jag göra det personligt?
Ska jag skriva "kval"?
Sugar. Du kan skriva till...
Sugar.
Okej.
ATT VARA INGET Kära Sugar.
Kära kvinnor...
Jag skriver till er där ute som lider kval
när ni försöker svara på omöjliga frågor.
När ska jag gå?
När lämnar jag?
Hur kan jag stanna?
Strax innan mitt tredje år på college gifte jag mig med en bra man,
som jag både älskade och inte borde ha gift mig med.
Den dagen då vi gifte oss,
sa en tydlig röst inom mig: "Gå."
Den sa: "Gå.
Även om du älskar honom. Gå.
Även om han är snäll och trogen och bra. Gå.
Även om det inte finns nånstans att gå.
Gå.
Även om du inte vet varför du inte kan stanna."
När jag väl hade hört den rösten kunde jag inte slå bort den.
Så jag försökte att inte lyssna.
Men ni måste lyssna.
Det finns så många anledningar att stanna.
Men bara en anledning att gå.
Ska vi åka förbi outletbutikerna?
Ja.
Gå.
För att du vill.
Gå. För viljan att gå är tillräcklig.
Vänligen...
Sugar.
- Hej. - Hej. Vad bra att du är vaken.
Ja. Hur var det?
Tja... Det var hemskt, och sen var det...
...faktiskt bra.
Danny...
Jag är ledsen.
För vadå?
Jag har...
Jag har försökt att...
...ta mig ur det här hålet...
...och jag har klandrat dig och...
Rae också, ärligt talat.
Ingen av er har stått i vägen för mig...
- Clare, älskling. - Nej.
Du hade rätt. Jag svek ditt förtroende.
Det har inget att göra med Lucas eller pengarna.
Det handlar om vårt liv tillsammans.
Jag...
Jag försvann.
Jag stängde av känslorna på så många sätt och...
Jag har inte känt mig levande.
- Förstår du? - Ja.
Jag har jobbat på nåt. Jag har inte berättat om det.
Jag tycker att det är riktigt bra... Folk tycker nog också det.
Jag tänker göra det. Jag ska jobba på heltid med det.
Bli inte arg, men jag vill sluta på mitt jobb.
Jag vet att jag precis börjat,
- men jag tror att det måste bli så. - Ja.
Och jag shoppade för 200 dollar på outletbutiken.
- Okej. - Okej?
Tack, Danny.
Vadå? Vi ska lösa det här.
- Du... - Du och jag och Rae.
- Jag vill säga nåt. - Okej.
Jag är så glad för din skull.
Verkligen, men jag vill inte det här längre.
- Vill vadå? - Det här. Oss.
- Vill du inte göra oss? - Jag vill gå.
Vad pratar du om?
Jag vill gå för att jag vill det. Och...
...viljan att gå är tillräcklig.
Undertexter: Louise Arnesson