„Drahá Sugar, za mesiac sa mám vydávať.
„Môj snúbenec je dokonalý, ale mne sa do toho nechce.“
„Drahá Sugar, so ženou sme si kúpili náš prvý dom
„a mala by som byť šťastná,
„ale keď odíde do práce, tak si len sadnem a plačem.“
„Drahá Sugar, bola som dobrou ženou 25 rokov.
„Ale každý rok z tých 25 som chcela odísť.
-„Čo mám robiť?“ -„Kedy je čas ísť?“
„Myslíš si, že mám zostať?“
Čo čítaš?
Nič.
-Čo tak päť hviezdičiek tentokrát? -Čo tak ísť dokelu?
Drahá Sugar...
Som nevyrovnaná žena. Bola som dvakrát vydatá.
Som neúprimná, impulzívna...
nešťastná...
žiarlivá...
a osamotená.
A nemám právo rozdávať rady... nikomu.
KRÁSNE MALIČKOSTI
Haló?
- Dokelu. - Ahoj.
- Ahoj, Rae. - Ahoj.
Na.
Je to od strýka Lucasa. Vracia peniaze.
POKLADNIČNÝ ŠEK SUMA - 15 000,00
Teraz sa môžete prestať hádať.
Alebo už ste možno prestali?
Nič som z neho nedostal, ale niečo tu nesedí.
Prečo by Lucas veril priateľovi, že vráti 15 tisíc?
Videl si môj list od Hayesa? Mala som ho v knihe.
- A teraz neviem nájsť knihu. - Nie.
- Potrebujem to na sústredenie. - A Rae niečo tají?
Moment. Mám to. Dobre.
Chcem vedieť, kto bol večer u mňa doma, ty nie?
Danny, Lucas vrátil peniaze. Rae na mňa nekričí.
Mali sme sex po niekoľkých mesiacoch. Všetko je dobré. Všetko je, ako má byť.
Čo to bolo s tým šoférom včera?
To... To je Amy.
Vidíme sa zajtra večer.
Teraz odchádzaš? Uprostred tohto?
Uprostred čoho?
Danny, nie je tu žiadne uprostred.
Všetko je dobré.
Dobre? Je to dobré.
- Ponáhľaj sa. - Pardon. Ahoj.
Čo hľadáš? List od Hayesa?
- Ahoj. - Ahoj.
Dobre. Mám maškrty. Mám CBD lízanky.
Páni. Čo sa deje?
Nič. Všetko. Neviem.
- Poďme. - Dobre.
Už nikdy v živote nechcem vidieť modrú knihu.
- Minimálne do ďalšieho semestra. -Čo keby sme to oslávili?
-Áno. - Poďme autom do Mexika.
- No, je to trochu ďaleko. - Mami, no tak, sú jarné prázdniny.
Uspokojila by si sa s mliečnym kokteilom?
A čo toto? Budeme šetriť
a cez jarné prázdniny v poslednom ročníku pôjdeme na úžasné miesto.
Dobre.
Dobre. Máme dva roky na šetrenie.
Kam pôjdeme?
Machu Picchu je vraj úžasné. Cesta Inkov.
Mala som na mysli menej lezenia, viac margarity.
- Hej, čo robíš? - Dokumentáciu.
Dobre. Ja som Jess.
Jess si hrozný vodič.
- Ja som nešoféroval. - Presne.
- Len si tam sedel bez pohybu. - Stál som.
- Kto to zaplatí? - Vy ste šoférovali.
Zlato, bola to naša vina.
Nie, mami. Obe budeme musieť pracovať dvojité smeny, aby sme to zaplatili.
Takto sa nikdy nedostaneme do Mexika.
Viete čo? Môj otec pozná mechanika.
Dáte mi vaše číslo? Zistím, či by mohol...
mohol vám nejako pomôcť.
A prečo nie? Za pokus to stojí.
Hej.
Jedine, že je to trik, ako získať moje číslo?
Nie, určite. Je to mechanik. Zoženiem vám mechanika.
- Super. - Hej.
To sústredenie pre spisovateľov je najlepší narodeninový darček,
aký mi kto kedy dal.
Máš len posledné dva smutné dni do päťdesiatky.
- Panebože. - Takže všetko alebo nič.
- Tak sa to hovorí. - Panebože.
„Legendárny britský autor Hayes MacKeown...“
KATALÓG KURZOV
„...vedie tento prenikavý workshop...“
- Bože. -„...s majstrom remesla,
-„ktorý pracuje na vrchole svojich síl..“ -„Na vrchole síl“?
Kristepane. O žene by takto nehovorili.
Hej, mám nejaké novinky.
Aké?
Konečne sa mi ozvali agenti.
Ale Amy, to je mi ľúto.
- Nakladateľ mi dal ponuku... - No, páni.
- ...ktorá... - Panebože.
- Počkaj. Panebože! - Však?
- Panebože! - Ani neplatia veľa,
- ale je to... - To je jedno...
Na peniazoch nezáleží.
- Je to... -Áno.
Len pre zaujímavosť, koľko... Zaujímalo by ma...
Myslím, že povedali 85 tisíc.
- 85 tisíc dolárov? -Áno, ale...
Doprdele, Amy!
- Ja viem. A hádaj čo? -Čo?
Zdá sa, že je záujem o filmové práva.
- Páni! - Ja viem. Čože?
Páni! Panebože! Páni. Ja...
Páni, toto miesto.
Nie je to až také zlé.
Ešteže nám dali zľavu, že?
Amy?
- Amy! Práve som počula novinky! - Panebože.
- Prepáč, ja som ani... - Tak to ma podrž!
- Viem, je to šialené. - Si úžasná.
Ja... Pôjdem nás zapísať alebo ubytovať.
Mám z teba radosť.
- Dobrý deň. - Dobrý deň.
Rada by som zapísala Clare Piercovú a Amy Adlerovú.
Áno, ste v Prázdnom kresle, tvorba o opustení.
Juchú!
Nie, sme u Hayesa MacKeowna, „Vnútorný príbeh“?
- Nie, určite opustenie. - Nie, sme tu len kvôli Hayesovi.
Ale ste tu kvôli Prázdnemu kreslu.
-Áno. Prázdne kreslo. To sme my. - Nie, to...
-Áno. - Ako som hovoril.
- Donesiem vám uvítacie balíky. -Ďakujem.
- Ukážeš mi to? Takže... - Prečo...
Dobre. Je to takto,
Hayesov seminár sa vypredal v priebehu dvoch sekúnd.
Takže je tu chyták.
Pôjdeme na seminár o opustení,
povieme, že sa nám nepáči a zmeníme ho.
Opustíme seminár o opustení?
Áno.
Takže, Clare, čo to bude? Biele alebo červené?
Červené... červené je v pohode.
Počula si Joan? Ďalšia milovníčka červeného.
Dúfam, že máš rada hovädzie, Clare.
Je dobré.
Páčia sa mi vaše obrazy.
Keď sme boli na vysokej, rozhodli sme sa, že si každý rok kúpime
- jedno umelecké dielo. - Nie je umenie ako umenie.
Clareina mama je umelkyňa.
- Nie, takáto nie. - No tak.
Všetko u Clare doma ručne vyrobila jej mama.
- V podstate postavila dom. - Je architektka?
Nie, čašníčka.
Na vysokej som robila čašníčku.
Myslím, že by si to mal každý raz v živote skúsiť.
Ona je vlastne tiež na vysokej.
So mnou.
- Naozaj? - To je super.
- To je... nikdy nie je neskoro, však? - Ja som chcela byť Ruth Ginsburgová.
Jess, čo keby som šla s tebou na právo? Prežil by si to?
Vlastne som premýšľal... my sme premýšľali,
že by som mohol nástup o rok odložiť a cestovať.
- Prosím? - Clare sa hlási na semester do Dublinu,
tak sme si mysleli, že by bola zábava, ak by sme obaja ostali dlhšie.
Ja pôjdem len...
- do kúpeľne. - Kúpeľňa? Len choď, choď von...
Vitajte, spisovatelia.
Pozrite sa na toto kreslo.
Páni. Zobrali to doslova s tým prázdnym kreslom.
Ako sa pri tom cítite?
Aké spomienky vo vás vyvoláva?
Na tomto seminári budeme skúmať opustenie,
ako súvisí s nami a našimi postavami.
A urobíme to bezpečne, v kruhu dôvery.
Ostaneme len minútu.
- Opustenie... - A potom odídeme k Hayesovi,
- Dobre? Áno. - Nie, to nemôžeme.
Tiež je vo vydavateľstve Random House,
- takže sa ho chcem spýtať na editora. - ...možno ste...
Dámy?
- Všetci? - Pardon.
Možno nás ako bábätká
- nechovali... - Nemôžeme odísť.
Musíme zostať dlhšie. Je to neslušné.
Možno ťa nepozvali na narodeninovú oslavu, pretože...
všetci vedeli, že nosíš tričko cez plavky.
- Kašlem na to. Ideme. - Nie.
- Nosíš rada návleky? - Ideme? Dobre. Poďme.
- Prestaň. Nejdem. - Poď. Postav sa.
Amy!
Prepáčte.
Začnime tak, že si zavrieme oči
a spomenieme si na obdobie, keď sme sa emocionálne opustili.
TÝM, ŽE JE NIČÍM HAYES MACKEOWN
Mal som to tušiť.
Zbožňujem túto izbu. Všetky tieto knihy...
Mala by si si ju zobrať. Hayes MacKeown. Mama od neho prečítala všetko.
A tento rebrík. Videla som ich len vo filmoch.
Nevedela som, že normálni ľudia majú knižnice s rebríkmi.
- Myslíš si, že naši sú normálni? -Áno.
A oni si myslia, že si s nejakou... trhankou...
Čo?
- Prečo som si obliekla tieto šaty? - Prestaň. Si dokonalá.
Kedy by sme im to mali povedať?
- Povedať čo? -Že sme zasnúbení.
Čo?
Mali by sme sa zobrať.
Nie. Sme spolu len...
Sme spolu len tri...
- Mne je to jedno. - ...mesiace.
Chcem, aby sme...
Chcem, aby sme spolu strávili zvyšok života.
A potom, jedného dňa, budeme...
Budeme mať vlastný dom a... a bude plný...
umenia a bude tam hrozne veľa kníh a...
- a toľko rebríkov, koľko chceš. - Knihy.
Myslíš to vážne?
- Ak povieš áno, tak áno. -Áno.
Má také zlé recenzie!
Dobre.
H. MACKEOWN VNÚTORNÝ PRÍBEH
Chcete, aby sa to nestalo. Viete, čo myslím?
To však vyvoláva otázku...
a to bude pravdepodobne dejová línia pre ďalší diel,
ak ho budem písať, lebo prečo sa namáhať?
- Ale ako už bolo povedané... - Myslím, že áno...
Prepáčte.
- Dobrý deň. - Dobrý.
Pardon. Len sa tam vkradnem...
Nie, nemôžete. Je plno.
Nikto sa nedozvie, keď tam pôjdem.
Skúšala som môj seminár, ale...
nevyhovuje mi. Takže... sa vkradnem na tamten.
Na ten vás nepustím,
ale... Môžem vás dať k Blázni, šialenci a pomätenci,
písanie o duševnej chorobe s Janbernem Jablonskim.
Ani jedno z tých slov nie je korektné.
- Je to doslova názov seminára. - Clare.
- Vydržte chvíľočku. - Amy?
Panebože, riešim tu tú knihu.
Môj agent chce, aby kniha vyšla v...
Prečo si ma opustila?
To myslíš vážne?
-Áno. - Neopustila som ťa, Clare. Ostala si.
Ahoj. Áno, som tu. Dorazila som.
Neviem. Nikdy predtým som nebola v Londýne.
- Toto je úžasné. - Nuž... nečakaj domácu knižnicu.
- Ahoj! - Ahoj, mami.
- Dobrý deň. - Znova sa stretávame.
Jess neveril, že „uprostred ničoho.“
- Ahoj, zlato. - Chýbala si mi.
Aká bola cesta?
- Dúfam, že do vás nikto nenarazil... - Nie.
...tentokrát.
Je...
- Je to... -Áno.
Áno. Chceli sme ťa prekvapiť.
Je to zásnubný prsteň Jessiho starej mamy.
Som prekvapená.
Ahoj, tu je Danny. Vieš, čo robiť.
Ahoj, zlato. Len volám, pretože...
Nepáči sa mi, ako sme sa rozlúčili...
Je tu hrozne a je tu... ľudia sú divní
a každý je vegán a nie je tu bar
a ja... chcela som...
Tak či onak, vidíme sa zajtra večer
a ja... Dobre. Pá.
Panebože.
- V poriadku? -Áno, horúcejšie, ako...
- Viem. Zvyknete si. -Áno.
Ja som Clare...
Piercová.
-Áno? - Asi si ma nebudete pamätať.
Pozrite... ak som urobil niečo neslušné, bola to moja vina.
Bol som južanský ožran,
- ktorý pretiahol, čo videl... - Nie, nie. Ja...
-Áno, nie. - Dobre. To je úľava.
Vlastne som vám poslala dopis...
- s poviedkou. -Áno?
Ktorú som napísala. Volala sa „Dom s modrým kanoe“.
- Aha. - Bolo to dávno.
Bolo to pred 18 rokmi na zadnej strane menu.
Bola som čašníčka. Bolo tam veľa čmáraníc.
- Pekne. - Na menu bolo veľa jedál
s morskými plodmi.
- Dobre. - Kuchárovi to bolo jedno.
- Dobre. - No, pointou je,
že som vám napísala poviedku a vy ste mi odpovedali.
Čo som napísal?
„Drahá Clare, ďakujem, že si sa so mnou podelila o taký krásny príbeh.
„Bol som zmietaný kŕčmi múzy a písal, ale musel zastaviť,
„aby som vám povedal, pokračujte v písaní.
„Máte niečo špeciálne. S láskou, HM.“
- Alebo niečo také. Nepamätám si. -Áno. Pekné.
V každom prípade...
Povedali ste, aby som vás stretla... aby som pokračovala...
- Dobre. - ...tak som pokračovala.
- Dobre. - Hej. Ale potom...
Už nie.
Prestala som.
Myslela som si, že ak vás znovu uvidím...
uvidím naživo...
že sa vo mne niečo uvoľní, niečo,
čo mi bránilo...
Spomínate si, čím som vás zaujala?
Vašu poviedku som nečítal.
Vlastne som vám ani nenapísal.
Ale áno. Dopis mám hore.
- Nie, nie, nie. -Áno. Ja...
To som nebol ja. Asi Morag.
Morag je osoba?
Áno, Morag. Moja prvá žena.
Odpovedala všetkým mojím fanúšikom. A písala básne.
Určite... určite by použila
slovo „kŕče“. Na nešťastie
mala sklony k dramatickosti.
Ale mala naozaj dobrý vkus na prácu iných.
A milovala ryby a morské plody.
Takže menu s morskými plodmi, by pre ňu bolo ako stvorené.
Tak. Dobre.
- Jess, sadni si, prosím. - Nie. To je dobré. Vlastne...
Potrebujem použiť vonkajšie priestory.
Potom sa pustím do riadov, takže sa ani nehnite.
- Je to dobrý chlapec, mami. - Zdá sa byť úžasný.
A očividne ťa zbožňuje. Ale obaja ste takí mladí.
Len nechcem, aby si robila rovnaké chyby ako ja.
Dobre. No.
Jess nie je otec a ja nie som ty.
Nechcem takto žiť navždy.
Von je svet plný umenia a...
kultúry a... izby plné kníh a ja to chcem.
Mala by si mať všetko, čo si želáš.
No, chcem viac ako toto.
Ahoj.
Večer je nejaký zábavný program pri ohni, ak by si chcela...
-Čo robíš? - Asi už pôjdem.
Prepáč, ak je...
toto pre teba ťažké.
Kto povedal niečo o tom, že je niečo ťažké?
Nemôžeš aspoň predstierať, že sa so mnou tešíš?
-Čo? Amy, ja sa teším. - Dobre. Máš zo mňa radosť?
- Mám. - Pred 20 rokmi si dostala zmluvu na knihu
a odvtedy makám na tom, aby som ťa dobehla.
- Pred 16 rokmi. A potom som mala Rae. - Dobre. Takže...
ty máš, čo si si zvolila,
ale netešíš sa so mnou, keď dosiahnem to,
-čo som si vybrala ja? - To nie je fér.
Nie je? Stála som pri tebe,
bok po boku celý život pri každej malej či veľkej udalosti.
Bola som na svadbe s Dannym, na všetkých detských oslavách,
pri tečúcich nosoch a farebných hovienkach.
Tešila som sa s tebou. Tvoje neúspechy boli mojimi neúspechmi.
A ty sa so mnou ani len netešíš.
Tešila som sa s tebou, keď si získala všetko, čo si chcela
a ja som to nemala.
To je iné. To... ty si to nechcela.
Ako vieš, čo chcem? Ako keby si...
Prepáč, ale chováš sa, ako keby si bola jediná
na celom svete, ktorá nedostala, po čom túži.
Nenapísala si knihu. Nenapísala si knihu.
Nestala si sa spisovateľkou,
ako si si predstavovala, že sa staneš,
a to nie je moja vina.
Nie je to Dannyho vina. A určite to nie je vina Rae.
Prepáč. Prepáč. To bolo...
Clare.
Môžem ti to po svadbe prešiť.
Boli by z toho krásne letné šaty.
Ďakujem, mami.
Čo sa deje, zlatíčko?
Príliš úzke?
Myslíš si, že robím chybu?
Toto nie je rozbehnutý vlak. A ak to nechceš...
môžeš kedykoľvek vystúpiť.
Nie. Milujem ho a všetci sú tu.
To nie je dôvod na vydaj.
Prepáč, že som sa chovala, akoby toto nestačilo.
To je v poriadku.
Ahoj.
Nevedela som, že si chcela mať deti.
Povedala som...
že nebudem mať deti.
Amy.
Som len unavená z ľudí,
ktorí na mňa pozerajú ako na nekompletnú ženu, pretože...
nie som matka.
A potom niekedy...
si myslím, že majú pravdu.
Amy...
si úžasná žena.
Nebojácna. Jedinečná. Zábavná ako sviňa.
Odpracovala si dvojitú smenu so slivkou vo vagíne.
- Kto by to mohol povedať? - Panebože, snáď nikto.
Si najlepšia priateľka, akú kto kedy mohol mať.
A budeš čoskoro...
najlepšie predávaná spisovateľka.
Viem to.
Ďakujem.
- Môžem k tebe, prosím? -Áno.
- Hayes ten list ani nenapísal. -Čože? O čom hovoríš?
Ukázalo sa, že to bola jeho žena, jedna z nich.
- Panebože. - Volala sa Morag.
- Morag? - Morag.
Ona odpovedala jeho fanúšikom na dopisy.
Hnus.
Niečo ti poviem.
Stavím sa, že Hayes MacKeown by...
vraždil za to, keby mohol mať len 50. Celý život pred sebou.
Nech sa páči.
- Dobrý. To som zase ja. - Modré kanoe, však?
Dám vám podpísať môj dopis.
Odčiním tým, čo som spravil?
- Možno. - Pozrite sa na to.
Vidíte to písmo?
Uteká úplne mimo stránku. Pozrite.
Vidím...
-Čo sa jej stalo? - Odišla.
- Aha. - Všetky odišli dokelu.
Nie. „Drahá Sugar“. Je to ako online poradňa,
ale píše nádherné úprimné eseje, ktoré vás pohltia.
- Nemám rada svojpomocné rady. - To tak ani nie je, dobre?
Ona si to zažila. Zažila to
- a píše to tak, ako to je. - Dobre.
- Ona by... - Hej!
Dobre. Presvedčili ste ma.
Viete čo?
Prečo si ho nenecháte?
- Ja? -Áno.
- Ste si istá? - Určite.
To je od vás pekné.
Ale toto by som chcela. Prosím o podpis.
Dobre.
Chcete venovanie?
Mám použiť slovo „kŕče“?
Sugar. Venujte to...
Sugar.
Dobre.
TÝM, ŽE JE NIČÍM Drahá Sugar
Drahé ženy...
píšem vám všetkým, ktoré ste v kŕčoch
a snažíte sa odpovedať na tieto nemožné otázky.
Kedy je čas ísť?
Kedy mám odísť?
Ako mám ostať?
Pred 3. ročníkom na vysokej škole som sa vydala za dobrého muža,
ktorého som milovala a ktorého som si nemala brať.
Pretože v deň, keď som sa vydávala,
som počula slabý, ale jasný hlas zvnútra, ktorý hovoril: „Odíď.“
Znamenalo to... „Odíď...
„aj keď ho miluješ. Odíď.
„Aj keď je milý, spoľahlivý a dobrý. Odíď.
„Aj keď nemáš kam ísť.
„Odíď.
„Aj keď presne nevieš, prečo nemôžeš ostať.“
A keď som ten hlas začula, už som ho nemohla nepočuť.
Namiesto toho som sa snažila nepočúvať.
Ale ženy, musíte počúvať.
Je veľa dôvodov, prečo by sme mali zostať.
Ale existuje len jeden dôvod odísť.
Zastavíme sa cestou vo výpredaji?
Áno.
Odíď.
Pretože chceš.
Odíď. Pretože chcieť odísť stačí.
Vaša...
Sugar.
- Ahoj. - Ahoj. Som rada, že nespíš.
Ako... ako bolo?
No... hrozne a potom bolo...
celkom dobre.
Danny...
Prepáč.
Za čo?
Ja som...
Snažila som sa...
vyhrabať sa z tej diery...
a obviňovala som teba a...
úprimne, aj Rae.
Ani jeden z vás mi v ničom nebránil a...
- Clare, zlato. - Nie. Nie.
Mal si pravdu. Zradila som tvoju dôveru.
A nemá to nič spoločné s Lucasom ani peniazmi.
Ide o náš spoločný život.
Ja...
Zmizla som.
Citovo som sa uzavrela... skoro úplne a...
Bola som ako bez života.
- Chápeš? -Áno.
A na niečom pracujem. Na niečom, o čom som vám nepovedala.
A myslím si, že je to dobré. A asi si to myslia aj ľudia.
A idem do toho. Budem na tom pracovať na plný úväzok.
Nehnevaj sa, ale ja... Chcem dať výpoveď, dobre?
A viem, že... som len začala
- ale myslím si, že tak to má byť. -Áno.
A minula som 200 dolárov vo výpredaji. A to je všetko.
- Dobre. - Dobre?
Ďakujem. Ďakujem, Danny.
Čo? My to vyriešime.
- Hej. Ja ne... - Len... Ty a ja a Rae.
- Vydrž sek... - Dobre.
- Nechaj ma hovoriť. - Dobre.
Teším sa s tebou.
Naozaj. Ale ja už takto nechcem žiť.
- Ako takto? - Takto. Spolu.
- Nechceš s nami žiť? - Chcem odísť.
O čom to hovoríš?
A chcem odísť, lebo chcem. A...
a chcieť odísť... stačí.
Preklad titulkov: Martina Vrábeľová