Opatrně.
Nezastavuj se.
Dělej.
Výborně, zvládla jsi to.
- Pojďme odtud. - Rychle. Dělej.
KRÁSNÉ MALIČKOSTI
To je Malý vůz?
- To je Velký vůz, pitomče. - Vlastně se oba mýlíte.
- Můžeme se už vrátit? - Ne.
- Trpělivost, zlatíčka. - Jsem unavená.
- Je příliš horko. - Nechtěla jsi na vzduch?
- Chtěla jsem klimatizaci. - Na tu je třeba elektřina.
A koupelnu uvnitř. Všichni, co znám, kadí uvnitř.
Všechny ty věci jednou budete mít.
Ale tohle je lepší než cokoli z toho.
Opravdu.
Fajn, už je čas.
Zavřete oči a buďte úplně potichu.
- Řeknu vám, kdy je otevřít. - Co je to za zvuk?
Tak, teď.
- Ti jsou naši, mami? - Kéž by byli.
Ahoj, Lady. Hodná, hodná holka.
Co to sakra je?
DOMOV DŮCHODCŮ WATER ́S EDGE
RE: ŠKOLENÍ ETIKA A HRANICE
MILÁ CLARE
„Kvůli probíhajícímu vyšetřování
jste povinna absolvovat online kurz Etika a hranice.“
Do háje s hranicemi.
14 NOVÝCH DOPISŮ DRAHÁ SUGAR! REKORD (JÁ MĚL 3)!
Clare! Clare, pojď sem.
- Co se stalo? - Nevím.
- Vyšel jsem a ona... - Rae, dobrý?
- Jsi zraněná? Co... Kdo tě tu nechal? - Nikdo.
Jsem v pohodě.
- Frankie Rae, jsi opilá? - Měli jste někdy bílýho rusa?
- Odkdy piješ, Rae? - Bože můj.
- Jo. - Rae, vstaň.
- Pojď dovnitř. - Nechci jít dovnitř.
Frankie Rae,
podívej se na mě, mluv se mnou.
Kdo tě tu takhle nechal?
Ti příšerní lidé z trojky? Oni ti to udělali?
Ti samí, co tě nutili jíst tu okurku?
- Co? - Já to viděla.
Nutili tě to jíst? Kdo tě nutil jíst tu okurku?
Líbí se mi váš postup v případu Peterson.
Víte, den plný stresu může zlepšit masáž.
To zní skvěle, ale já už vlastně musím domů.
Zde vidíme, že Bob je nejen sugestivní vůči Rhondě,
ale narušuje její osobní prostor.
Důležité na osobním prostoru je,
že je osobní.
Tak do toho, vstávej.
Hned. Budeme...
Hned. Vstávej. Jdeme.
- Ty hvězdy nesnáším. - Co?
Křečka jsi pojmenovala Kassiopea.
- Jo. Sundám je. - Táta dnes hraje.
Musíš tam být včas. Kocovina není důvod,
proč nejít do kostela.
Proč se staráš?
- Ani nevěříš v Boha. - Jsou Velikonoce, čas vstát z mrtvých.
Dělej.
Ty každou neděli vynecháváš.
- V neděli píšu, to je... - Nepíšeš.
Uvědomuješ si, že tě v noci mohli přepadnout?
Nebo hůř.
A tví takzvaní „přátelé“ tě nechali na trávníku,
aby ses udusila vlastními zvratky? Kdo to byl? Montana?
Nebyla to Montana.
Proč si nenajdeš nové, milé přátele.
Co je s Bethany
- z tančení? - Přestaň.
Víš, že kdyby se ti něco stalo, nepřežila bych to?
Uvědomuješ si to? Umřela bych.
Můj život by skončil. Nedokázala bych žít dál.
Radši jsi mě neměla mít.
Proč jsi naštvaná na mě?
Frankie?
- Frankie? - Přestaň mi tak říkat.
Kdy tyhle kraviny skončí?
Koktejly a surfy,
zahazování se s někým, kdo je jasně pod tvou úroveň,
odmítání jména vlastní babičky?
Nikdy nebyla moje babička.
Můžeš s ní promluvit? Protože mě nenávidí.
Jo. Udělám daleko víc.
Dám jí zaracha.
Vážně? Velikonoční koš?
Je to tradice.
Tradice k tomu?
- Bože můj. - Co to je, příchuť nakládaček?
Hezké Velikonoce.
Pojďme.
Takže se potkáme na brunchi?
Ty jdeš na brunch?
Jestli to nebude divné.
- Proč bych nešla? - Ne.
Nebude to divné, když to neuděláme divné.
Nechci, aby si mysleli, že je něco špatně.
Dobře.
Jestli nechceš jít, nechoď.
Vymyslím nějakou výmluvu.
Můžeš tu zůstat. Řeknu jim, že...
- Že píšeš. - To není výmluva. Píšu.
Vezmu to, kdyby si to rozmyslela.
Danny, neřekla jsem, že nejdu...
- Přijdu. - Ne. Hele, myslím...
- Vezmu ten koš. - Asi máš pravdu.
Nechceme, aby si mysleli, že se u nás něco děje.
Ať ti jde psaní.
VÍTEJ ZPĚT, CLARE ZPRÁVY
NOVÝ DOPIS PRO SUGAR
URGENTNÍ!!! POMOZ MI, SUGAR.
- Halo? - Ahoj, zlatíčko.
Ahoj, mami. Promiň. Můžu ti zavolat zpátky?
Píšu tu esej na soutěž pro Plejády.
Potřebuji, abys přijela.
- Proč? Co se děje? - Dnes.
Dnes? Nemůžu, mami. Mám práci a pak školu.
Musíš okamžitě domů.
Dobře.
Fajn. Jo.
Jistě.
„Milá Sugar,
píšu ti z postýlky na pediatrické jednotce intenzivní péče.
Právě jsme s manželem zjistili,
že naše šestiměsíční dcera má nádor na mozku
a zítra jde na operaci.
Lidé nás zahrnují myšlenkami a modlitbami.
Chci věřit, že modlitby fungují, ale nevím.
Nikdy jsem nebyla extra věřící...
ale teď pochybuji o tom, že Bůh existuje, jako nikdy předtím.
Hrozně se bojím, že o svou holčičku přijdu.
Kdyby Bůh existoval...
proč by dovolil, aby se nám tohle dělo?“
Alespoň se dostala domů.
Do kolika průšvihů jsme se probudily my?
- Pamatuješ Burgera? Náklaďák? - Bože.
A ten kontejner, který byl plný houbiček?
Co? Co?
Pamatuješ, jak jsi dokola pouštěla „Free Bird“?
- A také PS, náklaďáky. - Náklaďáky.
- Děsivé. - Náklaďáky.
Když na to myslím, je vlastně zázrak,
- že žijeme. - Jo.
Zdravím. Můžete nosit další?
- Jistě. - Děkuji.
Páni. No tak, Frankie. Je to hodná holka.
- Rae. - Ať si říká, jak chce.
Je mnohem chytřejší než my.
Jasné?
Musí být opatrná. Vážně. Něco tu mám.
Pomyslíš si, že jsem génius. Tady, vezmi si to.
- To je... Co to je? - Fentanylové pásky.
Jsou teď jako kondomy zdarma.
Jen jí je dej.
Může otestovat všechno, co si dává. Vím, že by tě to nenapadlo,
ale to svinstvo je všude.
- Děláš si srandu? - Ne.
Mám se ještě bát fentanylu,
- ke všemu ostatnímu? - Měla bys.
Dobrá Bloody Mary?
Díky za pomoc, Sugar.
Jsi v pořádku?
Jsi v pořádku? Hej. Bože.
Máš dost.
On je v podstatě...
- Jsi v pohodě? - Promiň.
- Musím jít. - Musíš jít?
- Ani jsme... - Vím.
...nedošli na dno, prosím.
Poslyš, pošlu ti peníze. Je to celé na mě.
Co to děláš?
- Měj se. - To ty pásky?
- Promiň. - O pásky nejde.
- Promiň. - Protože jsi opilá.
- Nejsem opilá. Ahoj. - Ahoj. Pa.
- Ahoj, mami. - Díky, že jsi přišla, zlatíčko.
Jo. Co se děje?
- Proč jste nastrojení? - Udělala jsem špenátové lasagne.
K obědu? Co se děje?
Máme jablečné křupky se zmrzlinou jako zákusek.
Byla to hra, jak mě dostat domů?
- Netuším. - Ne.
- Žádná hra. - Fajn.
Musela jsem říct, že marodím
a ještě nemám esej na pondělí.
Nemůžu přijet domů,
- protože ti chybím. - Nechybíš.
Proto pořád prosíš, abych přijela na návštěvu?
Sedni si. Vše je hotové.
Ne, dokud mi neřekneš, co bylo tak důležité,
že jsem musela domů.
Ukázalo se, že...
to nachlazení, co mám už měsíce,
je...
Není to nachlazení.
Fajn. A co to je?
Mami?
- Zlato, co to děláš? - Potřebujeme všechno, co máme.
Lucasi, pomoz mi.
- To nebude... - Pomoz mi.
Dáš si alespoň něco k jídlu?
- Musíš jíst. - Sloupky po čtyřech.
Obejdeme všechny doktory.
V San Franciscu je onkologické centrum. Požádáme o druhý názor.
A třetí a čtvrtý. Zavolám Jess.
Jessovi rodiče pomůžou. Večer mu zavolám,
- aby jim zavolal. - Zlatíčko, další názor není třeba.
- Tohle je pět dolarů. - Ten sken...
viděl celý lékařský tým.
- Mám konečné stádium rakoviny plic. - Prosím, přestaň.
Je to neléčitelné.
- Nebudeme to léčit. - Tohle neříkej.
Clare, myslíš, že to pomáhá?
Napadlo mě...
- jestli chcete kontaktovat tátu... - Proč o něm mluvíš?
Je to váš otec.
A lidé se mohou změnit.
Můžete ho mít rádi, až tady nebudu.
Ty ale neumřeš.
Vy jste to možná vzdali, já ne.
Tak jo.
- Počkat, nechápu to. - Tohle děti zajímá, Jamesi.
Sleduješ, jak někdo na internetu jí?
Ale viděli jste tu holku, která si češe vlasy
a vypráví o ženách, které prostě bouchnou a zabijí lidi?
To je teda kvalita.
Rae, popadni košík. Pomoz sestřenici hledat vajíčka.
V některých je dvacka.
Víš, co jsem dělávala za dvacet dolarů?
- Bože. - Ano.
Mami.
Co tu děláš?
Přinesla jsem pečivo.
Clare, dáš si něco k jídlu? Připravím ti něco k zakousnutí.
Danny říkal, že nepřijdeš. Jinak bych ti nechala oběd.
- Neřekla jsem, že ne... - Čau, Clare. Dnes žádný salát?
- Neměla jsem čas udělat... - S těmi rozinkami to prostě nejde.
To je rybíz.
- Dávám tam rybíz. - Lepší.
Nevšímej si jí.
Bez tebe by to nebyly Velikonoce.
- Já... - Neboj se o Rae.
Dannyho někdy přinesli domů na surfu?
Já mluvil o vysoké škole.
Když budete potřebovat pomoc, stačí říct.
Víš, kdybych já utratila dítěti peníze na vysokou,
skončila bych daleko hůř, než jen ve sklepě.
Tady, Clare, dej si jídlo. Chceš trochu šunky?
Dobře.
- Děláš si srandu? - Přišla na to řeč.
Jak na to „přišla řeč“?
Prostě jsi jim to řekl.
Clare, dala jsi svému bratrovi 15 000 dolarů z našich peněz.
To je hodně. Řekl jsem to tátovi. A co?
Víš, kolik peněz dáváme do tvé rodiny každý rok?
- Cože? - Tohle město je plné
- tvých příbuzných. - Fajn.
To máme promoce, svatby,
narození dětí...
- ...svátky. - To není...
Pořád jen dělám kuřecí salát, který nikdo nejí.
- Nesnáší rozinky. - Je to rybíz.
A je sakra drahý. Tak si to přidej do tabulky.
Tabulku? Počítáme, čí peníze...
Ne, jen chci říct, že mi vyčítáš Lucase...
- Jo. - ...a já jen dřu pro tvou rodinu.
Naši rodinu, Clare.
Rodinu, která nás miluje, stará se o nás a přijala tě a...
Víš co? Nakonec ani nejde o ty peníze.
Dala jsi mu je a neřekla jsi mi to.
- Jsem tvůj manžel. - Tak mě podpoř.
Prostě mě podpoř.
Nedávej své tetě důvod, aby protáhla obličej,
- kdykoli mě vidí. - Dost.
Jiná teta.
- Bože. Co ti zase je? - Pojď.
Nemůžeš držet lidi v těsných prostorech a ječet na ně.
Tohle dál nejde.
Plížíš se ven, opíjíš se...
a jsi na mě sprostá?
Proč jsi na mě tak sprostá?
Ne.
- Přestaň. - Víš, o co tam venku jde?
Je to válečná zóna. Jsou tam kondomy s fentanylem.
Nevíš, o čem mluvíš.
O to nejde.
Jen chci říct, že musíš být opatrná.
Musíš být chytrá.
Musíš si najít přátele, kteří tě podrží.
Mám přátele.
Co třeba Bethany?
- Bethany? - Ano. Byla tak milá.
Bethany měla anální sex
cestou do Rena?
- Co? - Jo.
Proč by jezdila autobusem do Rena?
Nevím. Možná doufala, že nabourá, aby naštvala mámu.
Bezva.
- Budu se za Bethany modlit. - Díky.
Otčenáš, jenž jsi na nebesích, posvěť se jméno tvé...
jméno tvé...
Do hajzlu s otci.
- Jdi do hajzlu. - Už jsi to slyšela?
Na med chytíš víc much než na ocet.
Tvoje máma mi to vždycky říká.
Ona umře.
Má rakovinu plic.
Právě to zjistila.
To je...
To mě mrzí.
To...
Zlatíčko.
Kdybych mohl něco udělat.
Liv a já jsme jen kousek odtud.
Lady.
Prodejte mi Lady.
- Broučku, ta je... - Mám...
Teď mám 386 dolarů.
A potom, budu vám dávat měsíční splátky.
Ať to stojí cokoli. Zaplatím to. Jen...
Kůň by jí zachránil život.
A já jen... Opravdu... Musím jí zachránit život.
Clare...
Jdi domů.
Buď s mámou.
Budu se za vás modlit.
Bože můj.
Omlouvám se.
Nevěděla jsem, co napsat. Nenašla jsem slova.
Clare,
dobře, že jsi tady. Bála jsem se, že jsi odešla.
Nejde o ten rybíz, že ne?
Já teď pokazím, na co sáhnu. Připadám si jako...
Omlouvám se.
S Dannym se hádáme. Vím, že to víte.
A...
Frankie mě nemůže vystát.
Rae.
Je pro mě těžké jí tak říkat.
Mám pocit, že je mezi námi zeď.
Hrozně se bojím, že se stane něco zlého.
Nepřijdeš o ni.
Měla jsem důvod,
proč...
proč jsem ji pojmenovala po mámě.
Občas musí být těžké sem přijít.
Ne. Jsem vám moc vděčná.
Za vás všechny. Moc vděčná.
Může to být obojí.
Všechna ta...
síla a odvaha...
a láska, kterou jsi v sobě musela najít, když ti umřela máma?
Dala jsi jí rovnou Rae.
Stala se z tebe úžasná máma, protože jsi se musela naučit,
jak být mámou sama sobě.
Nejsem úžasná.
Pojď.
Něco spolu uděláme.
- Ne. Já ne... tohle není... - Nebeský Otče,
pokorně před tebe předstupujeme,
prosíme tě, abys pečoval
o naši drahou holčičku, Frankie Rae.
Abychom všichni přijali, kým říká, že chce být.
Žádáme, abys otevřel svou milující náruč Rae...
a Clare.
Ochraňuj je před zlem, Pane.
Modlíme se, aby nás Clare brala...
jako svou rodinu.
Zahrnuj ji svou božskou láskou,
tak jako dřív.
Mami.
Milá vyděšená...
nedokážu ti říct, jak moc mě mrzí, čím s rodinou
právě procházíte.
Omlouvám se.
Když jsem se dozvěděla, že máma umře na rakovinu, bylo jí 45.
A také jsem byla vyděšená.
A také naštvaná.
Když Bůh nechtěl zachránit mou mámu,
myslela jsem, že je buď bezcitný hajzl,
nebo spíš vůbec neexistuje.
Ale i kdyby existoval, vím, že to není nějaký duchovní,
který možná slyší naše modlitby
a přiletí nás zachránit, když se něco pokazí.
- Mohla poslat zprávu. - Jo.
Co kdybychom mysleli na Boha jinak?
Zavolej mi, ano?
- Jo. - Bůh možná není
v odpovědích na naše modlitby,
ale v lidech, kteří se za nás modlí.
Co když ti lidé společně vytvoří vor?
Bože můj.
A ten unese tu tíhu, a udrží tě nad vodou tou láskou,
kterou ti lidé dávají, když ji potřebuješ.
Je tvoje, dokud ji budeš chtít.
Kdybych věřila v Boha, tohle by byl důkaz, že existuje.
Takže, Vyděšená...
co kdyby ses nestarala o Boha všech?
Fajn. Postarám se o ni.
A dovolila svému Bohu existovat v prostých slovech soucitu,
která ti ostatní nabízí?
Ona byla důvod, proč jsem ráno vstávala. Montana.
Co když víra je to, co cítíš, když položíš ruku
na posvátné tělíčko své dcery,
pod tou stejnou oblohou, kde tvá matka držela tebe?
Co kdybys ve své nejtěžší hodině, uprostřed největších strachů
a nejhlubších ztrát...
viděla zázrak právě v tomhle?
Tvoje...
Sugar.
Překlad titulků: Sarka Wurdakova