Óvatosan!
Ne állj meg!
Gyerünk!
Oké. Szép munka.
- Húzzunk innen! - Oké. Gyerünk!
APRÓ GYÖNYÖRŰ DOLGAINK
Az a Kis Medve?
- Az a Nagy Medve, butus. - Mindketten tévedtek.
- Most már bemehetünk? - Nem.
- Légy türelmes, édes! - Fáradt vagyok.
- Melegem van. - Nem levegőzni akartál?
- Légkondit. Légkondit akartam. - Ahhoz áramra lenne szükség.
És egy benti vécére. Minden ismerősöm házon belül kakil.
Egy nap neked is lesz rá módod.
De ez... jobb mindennél, amiket mondtál.
Ígérem.
Oké. Itt az idő.
Csukd be a szemed, és légy nagyon csendben!
- És szólok, ha kinyithatod. - Mi ez a zaj?
Oké. Most.
- Ők a mieink, anya? - Bár azok lennének.
Szia, Lady! Te drága kislány.
Mi a fasz?
WATER'S EDGE NYUGDÍJASOTTHON
KÖTELEZŐ KORLÁTOK ÉS ETIKA KURZUS
KEDVES CLARE PIERCE,
„A folyamatban lévő nyomozás miatt
teljesítenie kell egy online etika és korlátok tanfolyamot.”
Baszd meg a korlátaid!
POSTALÁDA SAM CARTER
14 ÚJ „KEDVES CUKOR” LEVÉL! ÚJ REKORD (AZ ENYÉM 3 VOLT)!
Clare! Clare, gyere ide!
- Mit keres egy szörfdeszkán? - Nem tudom.
- Kijöttem és... - Rae, jól vagy?
- Megsérültél? Mi... Ki hagyott itt? - Senki.
Jól... Jól vagyok.
- Frankie Rae, részeg vagy? - Ittatok valaha White Russiant?
- Te mióta iszol, Rae? - Jesszus!
- Tudom. - Rae, kelj fel
- és gyere a házba! - Nem, nem akarok bemenni.
Frankie Rae!
Nézz rám és válaszolj nekem!
Ki hagyott így itt?
Azok a borzasztó édeshármasozók? Ők tették?
Ők etették meg veled az uborkát is?
- Mi? - Láttam.
Ők etették meg veled az uborkát? Ki kényszerített?
Tetszett, ahogy a Peterson-ügyet kezelte.
Egy masszázs sokat segíthet a stresszes napokon.
Jól hangzik, de haza kell mennem.
Mint látják, Bob nemcsak utalást tesz Rhondának,
de a személyes terét is megsérti.
Fontos tudni a személyes térről,
hogy személyes.
Oké. Gyerünk, ébresztő!
Most! El fogunk...
Most! Kelj fel! Gyerünk!
- Utálom a csillagokat. - Mi?
Az első hörcsögöd Cassiopeiának hívtad.
- Ja. Ettől még leszedem őket. - Apád ma játszani fog.
Időben oda kell érj, és a másnaposság
nem elégséges indok,
- hogy kihagyd. - Mit érdekel?
- Nem is hiszel Istenben. - Húsvét van, és ideje feltámadni.
Gyere!
Minden vasárnapot kihagysz.
- Vasárnaponként írok, ezért... - Ja, sosem szoktál.
Felfogtad, hogy bánthattak volna tegnap?
Vagy még rosszabb.
És az úgynevezett barátaid hátrahagytak az udvarunkon,
hogy a hányásodba fulladhass? Kik voltak? Montana?
Nem Montana volt.
De mit... Miért nincsenek rendes barátaid?
Mi lett Bethany-vel
- a táncból? - Befejeznéd?
Tudod, hogy ha bármi történne veled, azt nem élném túl?
Felfogtad? Belehalnék.
Véget érne az életem. Nem tudnám elviselni.
Akkor hiba volt megszülnöd.
Miért haragszol rám?
Frankie!
- Frankie! - Ne hívj így!
Mikor ér már véget ez a baromság?
A koktélok és a szörfdeszkák,
és hogy a másokkal való törődés számodra ilyen alantas dolog,
és nagymamád nevének visszautasítása?
Sosem volt a nagymamám.
Beszélnél vele? Mert engem utál.
Igen. Többet teszek, mint hogy beszéljek vele.
Szobafogságot kap.
Komolyan? Húsvéti kosár?
Hagyomány.
Ez is hagyomány?
- Istenem! - Mi az, uborkaízű?
Boldog húsvétot!
Menjünk!
Találkozunk a tízórain?
Eljössz a tízóraira?
Csak ha nem lesz furcsa.
- Mármint... Miért ne? - Nem.
Vagyis nem furcsa, ha nem tesszük azzá.
Nem akarom, hogy azt gondolják, baj van.
Oké.
Ha nem akarsz jönni, nem kell.
Kitalálok valami kifogást.
Itt maradhatsz. Azt mondom majd...
- hogy írsz. - Az nem kifogás. Tényleg írok.
Elviszem, hátha meggondolta magát.
Danny, nem mondtam, hogy nem...
- Elmegyek. - Nem. Figyelj...
- Elviszem a kosarat. - Igazad van.
Nem akarjuk, hogy azt gondolják, valami baj van.
Jó írást!
ÜDV ÚJRA, CLARE
ÚJ „KEDVES CUKOR” ÜZENET ÉRKEZETT
SÜRGŐS! SEGÍTS, CUKOR!
- Halló? - Szia, édes!
Szia, anya! Bocsi, visszahívhatlak?
A Plejádok esszéversenyen dolgozom.
Haza kell jönnöd.
- Miért? Mi a baj? - Még ma.
Ma? Nem tudok, anya. Dolgozom, holnap meg suli.
Azonnal jönnöd kell.
Oké.
Oké. Jó.
Persze.
„Kedves Cukor!
A gyermek-intenzívosztályon lévő kis ágyamból írok.
A férjemmel most tudtuk meg,
hogy a hathónapos lányunknak agydaganata van,
és holnap agyműtétet végeznek rajta.
Az emberek elárasztottak minden imádságukkal és gondolatukkal.
Szeretném azt hinni, hogy az imák működnek, de nem vagyok biztos benne.
Sosem voltam valami vallásos...
de most minden eddiginél jobban kételkedem Isten létezésében.
Annyira félek, hogy elvesztem a drága kislányom.
Ha van Isten...
miért hagyja, hogy ez történjen?”
Legalább hazajutott.
Mi hány szarfészekben tértünk magunkhoz?
- Emlékszel Burgerre? A furgonra? - Jó ég!
És a gombákkal teli szemeteszsákra?
Mi?
Emlékszel, hogy csak a „Free Bird”-öt játszotta újra és újra?
- És PS és Vans. - Vans.
- Félelmetes. - Vans.
Csoda, hogy életben vagyunk,
- ha belegondolsz. - Ja.
Helló! Hozna még ezekből?
- Persze. - Köszi.
Hűha! Ne már, Frankie! Pedig jó lány.
- Rae. - Akkor ahogy hívatja magát.
Mindig is okosabb volt nálunk.
Oké?
Óvatosnak kell lennie. Komolyan. Hoztam valamit.
Zseninek fogsz gondolni. Tessék, vedd el!
- Ez egy... Mi ez? - Fentaniltapaszok,
és ezek most olyanok, mint az ingyen óvszer.
Tartsd a bárban vagy add neki.
Mindent letesztelhet velük, amit bevesz. Tudom, hogy nem gondolnád.
De mindenhol ott ez a szar.
- Mi, viccelsz? - Nem.
Most már aggódhatok
- a fentanil miatt is? - Muszáj.
Egy jó Bloody Maryt?
Kösz a segítséget, Cukor.
Jól vagy?
Jól vagy? Hé! Jó ég!
Kerge város.
Úgy értem, ő alapvetően...
- Jól vagy? - Bocs... Bocsánat.
- Mennem kell. El... - Mész?
- Még nem... - Tudom.
...is néztünk a feneketlen pohár fenekére.
Figyelj, elutalom ennek az árát. Én állom.
Mit csinálsz?
- Szeretlek. - A fentanil miatt.
- Bocsánat. - Nem amiatt.
- Bocs. - Hanem megkergülsz.
- Nem kergülök meg. Szeretlek. - Szia!
- Szia, anya! - Kösz, hogy eljöttél, édesem.
Aha. Mi a baj?
- Miért öltöztél ki? - Csináltam spenótos lasagnát.
Ebédre? Mi történt?
És desszertnek van almás pite és jégkrém.
Ez egy trükk volt, hogy hazajöjjek?
- Ne rám nézz! - Nem.
- Nem trükk. - Oké.
Beteget kellett jelentenem,
és még nem fejeztem be a hétfői határidős esszét,
nem jöhetek haza csak azért,
- mert hiányzom. - Nem hiányzol.
Ezért könyörögsz, hogy látogassalak meg?
Ülj le! Elkészült minden.
Nem ülök le, amíg el nem mondod, mi olyan fontos,
hogy haza kellett jönnöm miatta.
Nos, mint kiderült...
a megfázásom, ami hónapok óta tart,
valójában...
Nem egy megfázás.
Oké. Akkor mi?
Anya?
- Édesem, mit csinálsz? - Mindenünkre szükségünk lesz.
Lucas, segíts!
- Ez nem fog... - Csak segíts!
De legalább eszel valamit?
- Enned kell. - Négyes halmokba.
Minden orvoshoz elmegyünk.
Van egy onkológia San Franciscóban, másodvéleményt szerzünk.
És harmad- meg negyedvéleményt is. És felhívom Jesst.
Jess szülei segíthetnek. Felhívom, hogy...
- Hogy szóljon nekik. - Édesem, nincs mire véleményt kérni.
- Öt dollár. - Az összes orvos
látta a felvételeket.
- Negyedik stádiumú halálos tüdőrákom van. - Elég!
Nem kezelhető.
- Nem fogjuk kezelni. - Ne mondd ezt!
Jesszus, szerinted ez segít?
Arra gondoltam...
- hogy ha beszélnétek apátokkal... - Miért hozod fel őt?
Mert az apátok.
És az emberek változnak.
És szerethetitek akkor is, ha én már elmegyek.
Nem mész te sehova.
Ti talán feladtátok, de én nem.
Oké.
- Várj! Nem értem. - Most ez menő a gyerekek közt, James.
Nézik a neten, ahogy valaki eszik.
De láttátok a lányt, aki befonja a haját
és nőkről mesél, akik megőrültek és gyilkolni kezdtek?
Minőségi szórakozás.
Rae, hozd a kosarad! Segíts a kuzinodnak tojást keresni!
Némelyik tojásban húszdolláros van.
Tudod, én miket tettem húsz dollárért?
- Uram! - Igen.
Anya!
Mit keresel itt?
Hoztam... Hoztam péksüteményt.
Clare, kérsz enni valamit? Csinálok neked valamit.
Danny azt mondta, nem jössz, különben ebéddel vártalak volna.
- Nem mondtam, hogy nem... - Szia, Clare! Nem hoztál csirkesalátát?
- Nem volt időm készíteni... - Nem bírom a mazsolát benne.
Ribizli.
- Ribizlit. - Jobb nélküle.
Ne törődj vele!
Nem lenne teljes a húsvét nélküled.
- Én... - És ne aggódj Rae miatt.
Danny hazajött valaha szörfdeszkán?
Az egyetemről beszéltem.
Ha segítség kell, számíthattok ránk.
Hidd el, ha én szórtam volna el a gyerekem egyetemi alapját,
az alagsornál sokkal rosszabb helyen lennék.
Tessék, Clare, egyél. Sonkát kérsz?
Oké.
- Szórakozol velem? - Oké. Feljött a téma.
- Hogy érted, „feljött?” - Clare...
Mert elmondtad nekik.
Clare, 15 000 dollárt adtál a bátyádnak a mi pénzünkből.
Ez kurva nagy dolog. Elmondtam apámnak. És?
Tudod, mennyit adunk a mi pénzünkből a te családodnak minden kurva évben?
- Miről beszélsz? - Dugig van a város
- a rokonaiddal. - Oké.
Ballagások, esküvők,
- babavárók... - Oké.
- ...ünnepnapok. - Ez nem...
Én csak salátát csinálok, amit kidobnak.
- Senki sem szereti a mazsolát. - Ribizli.
És kurva drága. Számold hozzá azt is.
Számoljam? Könyvelést vezetünk?
Nem, csak érvelek. Annyit baszogatsz Lucas miatt...
- Ja. - ...miközben annyit teszek a családodért.
A családunkért, Clare.
Oké? A családért, ami szeret minket, törődik velünk, és befogadott téged, és...
tudod, mit? Végső soron nemcsak a pénzről van szó.
A megkérdezésem nélkül adtad oda.
- A férjed vagyok. - Akkor állj mellém!
Állj mellém!
És ne adj ürügyet a nagynénédnek, hogy azt a rohadt képet vághassa felém
- mindig, amikor meglát. - Elég!
Egy másik nagynéni.
- Istenem! Mi van veled? - Gyere...
Nem szoríthatsz sarokba mindenkit, csak hogy kiabálj velük.
Ez nem oké.
A kisurranás, a lerészegedés...
és hogy bunkó vagy velem.
Miért bántasz ennyire, mi?
Nem!
- Hagyd abba! - Tudod te, mi zajlik a világban?
Kész csatatér. Fentanillal szennyezik az óvszereket.
Hülyeségeket beszélsz.
Nincs ilyesmi.
Csak azt mondom, hogy óvatosnak kell lenned.
Okosnak kell lenned.
Megbízható barátokat kell szerezz.
Vannak barátaim.
Mi van Bethany-vel?
- Bethany-vel? - Ő olyan kedves.
Bethany análisan szexelt a buszon Reno felé.
- Mi? - Ja.
Minek buszozott Renóba?
Talán azt remélte, egy karambol bosszantaná az anyját.
Oké.
- Imádkozni fogok Bethany-ért. - Köszönöm.
Miatyánk, ki vagy a mennyekben, szenteltessék meg a te neved...
Szenteltessék meg...
Basszák meg az apák!
- Baszd meg! - Nem hallottad még?
Több legyet fogsz mézzel, mint ecettel.
Anyud mindig ezt mondja nekem.
Haldoklik.
Tüdőrákban.
Most tudta meg.
Nos, én...
Nagyon sajnálom.
Ez...
Jaj, kicsim!
Ha bármiben segíthetek...
Liv és én az utca végén lakunk.
Lady.
Megveszem Lady-t.
- Édesem, ő... - Van...
Van nálam 386 dollár.
A többit havonta fizetem részletekben,
és bármennyit kér, megfizetem. Csak...
Egy ló megmentené az életét.
És nekem... muszáj... Muszáj megmentenem.
Clare...
Menj haza!
Légy anyáddal!
Imádkozni fogok értetek.
Istenem!
Sajnálom.
Nem tudtam, mit írhatnék. Nincsenek szavaim.
Clare,
örülök, hogy itt vagy. Féltem, hogy hazamentél.
Ez ugye nem a ribizliről szól?
Csak mindenkit cserbenhagyok. Úgy érzem...
Bocsánat.
Összevesztünk Dannyvel. Tudom, hogy tudjátok.
És...
Frankie ki nem állhat.
Rae.
Annyira nehezemre esik így szólítani.
Úgy érzem, egy fal van közöttünk.
És annyira félek, hogy valami rossz fog történni.
Nem fogod elveszíteni őt.
Oka volt annak...
hogy...
anyukám nevét adtam neki.
Nehéz lehet néha idejönnöd.
Nem. Hálás vagyok nektek.
Mindnyájatoknak. Hálás vagyok.
Mindkettő lehet igaz.
Mindaz az...
erő és bátorság
és szeretet, amit meg kellett találnod magadban édesanyád halála után.
Mindet Rae-be csurgattad.
Ilyen nagyszerű anya lettél, mert muszáj volt
megtanulnod, hogy légy a saját anyád.
Nem vagyok nagyszerű.
Figyelj!
Csinálunk valamit.
- Ne! Ez nem nekem való... - Miatyánk, ki vagy a mennyekben,
alázattal járulunk eléd,
és arra kérünk, hogy vigyázz
drága kislányunkra, Frankie Rae-re.
És hogy mindannyian fogadjuk el annak, aki lenni szeretne.
Kérünk téged, hogy öleld át szerető karjaiddal a mi drága Rae-nket...
és Clare-ünket.
Oltalmazd őket, Urunk!
És imádkozunk, hogy Clare érezzen minket
a családjának.
Megtartva őt isteni szeretetedben.
Ahogy tetted ezelőtt is.
Anya!
Kedves Rémült!
El sem tudom mondani, mennyire sajnállak titeket azért,
amit elszenvedtek.
Sajnálom.
Amikor megtudtam, hogy édesanyám rákban haldoklik, csak 45 éves volt.
És én rémült voltam.
És dühös is.
Ha Isten nem menti meg őt,
akkor, úgy véltem, Isten vagy egy kegyetlen tuskó,
vagy, ami valószínűbb, nem is létezik.
De ha igen, tudom, hogy ő nem egy szellem,
aki talán meghallja imáinkat
és megment minket, amikor nehézzé válik a helyzet.
- Legalább írhatott volna. - Ja.
Mi lenne, ha máshogy gondolnánk Istenre?
Hívj fel, oké?
- Oké. - Felismerve, hogy őt
nem az imáinkra kapott válaszban,
hanem azokban találjuk, akik értünk imádkoznak.
Mi van, ha azok az emberek együtt alkotnak egy mentőcsónakot?
Istenem!
Ami elbírja a terhünket, és a víz felett tart az emberi szeretettel,
amit legnagyobb szükségünk idején nyújtanak.
A tied, ameddig csak szeretnéd.
Ha hinnék Istenben, ebben látnám a bizonyítékot a létezésére.
Szóval Rémült...
ne aggódj mások Istene miatt.
Oké. Majd én intézem.
És hagyd, hogy a tiéd az egyszerű együttérző szavakban éljen,
amiket másoktól kapsz.
Miatta keltem fel reggelente. Montana miatt.
Mi van, ha a hit a kezed érintésének érzete
a lányod szent testén
ugyanazon ég alatt, ahol az édesanyád is átkarolt téged?
Mi lenne, ha a legsötétebb órában, a legnagyobb félelmeid és legfájóbb
veszteségeid közepette...
meglátnád ebben a csodát?
Szeretettel:
Cukor.
A feliratot fordította: Bence Bozó