Så fin jente.
Mamma, stopp!
Nei!
Vær bedre, skatten min.
- Vær bedre. - Mamma?
Vær bedre.
Vær bedre, skatten min.
- Litt av en morgen. - Du ropte.
Jeg beklager det...
Jeg...
drømte om moren min.
- Jeg drømmer alltid om henne. - Slo hun deg?
Å, gud, nei. Det var motsatt.
Men du slo og sparket.
Min kone var sånn.
TEMA: SUGAR?
"Clare, jeg vet du sa nei,
"men her er et slags brev. Sam."
"Kjære Sugar, hva faen, hva faen, hva faen.
"Jeg spør fordi det gjelder alt hver dag.
"Hilsen hva faen."
Faen ta deg. Det er ikke engang et spørsmål.
DU GLEMTE Å VURDERE SJÅFØREN
Amy, jeg har gjort noe.
- Er ikke du på jobb? - Klarte ikke fokusere.
Hva er noe?
- Det er ille. - Ok, skrivegruppe om ti minutter.
Søren. Greit.
- I går kveld, etter jeg dro herfra... - Ja.
...bestilte jeg en Uber.
- Det var en sjåfør. - Det er veldig typisk for Uber.
Så jeg ble med til leiligheten hans.
Fordi han var kjekk. Og jeg var fortsatt sint på Danny
og hele "så vidt en kvinne"-greia. Og jeg er glad i Beverly.
Vent litt. Hvem er Beverly?
Hun jeg sover hos på jobb.
Romkameraten døde, det var noe med blodforgiftning. Jeg...
Herregud. Hva skjer?
Uber-fyren.
Åh, Amy. Vi...
Knullet du Uber-sjåføren?
Nei...
Det var roting og leting.
Han var som en muldvarp som lette på instinkt.
Jeg håper fortsatt på det beste. Det var...
- Han kom faktisk ikke inn. - Ok.
Jeg vet ikke hvorfor. Det var som at universet sa til meg
at selv om jeg ikke hadde en grunn til å ikke ligge med ham,
så hadde jeg faktisk ikke lyst.
Jo, men du har en grunn til ikke å ligge med denne fyren.
- Ja. Nettopp. - Ja.
Vi gjorde det faktisk ikke. Jeg... gjorde ingenting.
Trenger ikke ha dårlig samvittighet.
Supert. Så hvorfor er du her?
Jeg vet ikke.
Kjære deg.
Kan jeg... spørre deg om noe?
Beverly?
- Vennen min, har hun kreft? - Nei. Hun er døende med Alzheimers.
Ok, bra.
- Herregud, Clare. Hei. - Skjell-smykker er visst populært igjen.
- Hei. - Faen. Skrivegruppen.
- Hei! Nei, se på klokka. - Hei.
- Så leit... - Vent. Drar du?
Ja.
- Vel, vi savner deg. - Det er fint.
- Jobber du med noe? - Jeg vet.
- Ja, men det var fint å se deg. - Så bra.
Jeg vil lese det. Kommer du tilbake...
Ja.
Ok, ha det.
Hvem var det?
Pappa.
Ringte du ham?
Hun sa vi kunne det.
Han sier han kommer.
- Det går bra. - Nei, det gjør det ikke.
Hva gjør du?
- Han lager sikkert drama. - Det får han ikke.
Jeg lar ikke noe fælt skje.
Det har allerede skjedd.
SAM IKKE OVERSE MEG
"Clare, Sugar eller ikke Sugar. Bare svar. Sam."
Du mistet noe.
Jeg kommer til å dø uten å ha eid noe skikkelig undertøy.
Alle vet at du sover naken.
- For det du vet trenger å puste. - Det sier jeg også.
- Det må luftes. - Ja.
Man blir svett.
Men datteren min, hun er så redd noen skal se det.
Men om du ikke han være fri når du sover, når kan du da være det?
Du damen, du må få meg ut herfra. Jeg vil ikke være her.
Du skjønner.
Vær så snill?
Det er skummelt.
Jeg vet at dette...
ikke er noe du ønsket.
Jeg skal snakke med datteren din, fortelle det.
Hun kommer ikke til å lytte. Crystal lytter aldri.
Skjønner.
Jeg vil dra hjem.
Ja, vi oppdrar døtrene våre til å bli fightere.
Og hvis vi er heldige, kjemper de for oss en dag.
Det var en sang som...
- Kondolerer. - Takk, Joel.
Kondolerer, Lucas.
- Ja, takk. - Hvor er foreldrene deres?
Jeg er kontaktperson. Mamma gjør klar moren deres, og pappa tar medisinsk sjekk.
Ok.
Dette er kjolen og beltet hennes, og skoene.
Og vi vil ha disse i kisten hennes,
bare dytt dem under skjorten på siden.
Ved hjertet hennes... Joel, hører du etter?
Det er ikke noe undertøy her.
Hva?
Vi får ikke kledd på moren deres uten undertøy.
Hva faen.
Hvem bryr seg? Slutt å være pervers.
- Jeg er ikke pervers. - Hvorfor trengs undertøy?
Hun skal ha kjole. Og hun har belte.
Og hun er i en kiste.
Så hun vil bare synes fra midjen og opp.
Beklager, det er bare sånn at undertøy må brukes i åpne kister.
Ikke snakk som om jeg er en fremmed.
Det er staten som har bestemt det.
Hvis undertøy ikke blir levert, må kisten være lukket.
Du dyrket hasj i 8. klasse
og sa hjemme at det var te,
og nå skal du håndheve disse usynlige,
falske reglene ingen bryr seg en dritt om?
Ok. Det er...
Det gir ingen mening og er ubehagelig.
Men mamma kler på,
og hun må se undertøyet.
Gi ham ditt.
Vi har ikke tid til å hente, gi ham det.
Jeg har ikke på meg noe.
Og dette er det sosiale rommet
hvor vi oppmuntrer beboerne til å sosialisere og engasjere seg.
Det er hyggelig.
Med en ekte gass...
- peis. - Clare?
Bevs datter er her for å møte deg.
Ok, ett sekund. Dere kan se at det er stener...
Hører dere brannalarmen, er det hun som forbrenner.
Ett sekund, vær så snill. Ok.
Jeg henter juice om et øyeblikk. Hva dreier dette seg om?
Hun nevnte at moren ikke har undertøy på
om morgenen, men hun har kloremerker.
Hun tror du har noe med det å gjøre.
Det skyldes sykdommen hennes.
Hun har tydeligvis video.
Video?
Helvete.
...de to siste
kommer til å øke temperaturen litt de neste dagene.
Vi kan få...
Hei, du...
Så vanskelig.
ROSCOES APOTEK
Gå, du.
- Jeg? - Ja.
- Hvorfor? Du er jenta. - Fordi du skylder meg det.
Fordi jeg klarer ikke...
Jeg klarer ikke å gå inn igjen.
Det går bra. Jeg gjør det.
Ikke sant?
- Ja... - Så leit å høre om moren din.
Takk, Carl.
Ja!
-Å, herregud. - Mamma!
Å herregud. Ok. Alle ut herfra. Kom igjen.
Det beste de hadde.
Hva faen er dette? Er du ruset?
Det var det som var på stativet.
- Ok? - Er det dette du vil?
Er det virkelig sånn du vil begrave vår døde mor?
Jeg vil ikke begrave moren vår.
Jeg vil ikke at noe av dette skal skje. Jeg vil ikke gjøre dette.
- Jeg vil bare at jeg og du... - Skal hva?
Kan vi bare dra.
Vet foreldrene dine det? Skal jeg ringe dem?
De er utenlands akkurat nå.
- Slutt. - En kjip trekant...
- Det er seksuell utforsking. - Slutt.
- Mamma, nei - I soverommet hos en fremmed?
Du er så i trøbbel.
Forstår du hvor mye trøbbel du er i?
- Kan du bare... - Hvem var det?
- Slutt å snakk. - Hvilken gutt?
Er dette en slags pan
- eller poly... - Du skulle ikke være her.
Hvorfor er du her?
Fordi jeg bor her.
Fordi jeg aldri burde dratt. Fordi jeg er moren din, for faen!
- Ja vel. Skulle ønske du ikke var det. - Hva sa du?
- Skulle ønske du ikke var moren min. - Vent.
Jeg kan dø i morgen. Skjønner du det? Jeg kan dø i morgen, for faen.
Og da ville du aldri tilgi deg selv,
fordi det hadde vært det siste du sa til meg.
- Hva faen snakker du om? - Ikke si faen til meg.
Du sa det nettopp. To ganger.
Og du er ikke den eneste som kan dø i morgen.
Det kan jeg også.
- Det er en fryktelig ting å si. - Ja, for faen.
Nei.
Hallo? Vent litt.
- Det er til deg, det er jobben din. - Faen.
Politiet? Var det virkelig nødvendig?
Det var Mrs. Ohashis datter, hun satte opp kamera.
Vi filmer naturligvis ikke pasientene.
Dette er bare en stor misforståelse.
Jeg hadde ingenting å gjøre med undertøyet eller kloremerkene.
Beverly, Mrs. Ohashi, hun klorer det av,
undertøyet, hun sier det klør.
Vi kan ikke ha en skandale til dette kvartalet.
Å trøste noen er ikke straffbart.
- Kan jeg få stolen din? - Jeg blir etterforsket, ikke sparket.
Ennå.
Vær så god, Joel. Liker du det?
Du kan kle på min døde mor nå, herr faens lover og regler.
Takk.
TIL MINNE OM FRANCES PIERCE
FOR ALLTID I VÅRE HJERTER
Moren deres blir kledd på.
Hun ser fin ut, Clare.
Jeg pleide å runke til deg i drilluniformen.
- Den hvite... - Du ødelegger øyeblikket.
Det er bare administrativ permisjon.
- I påvente av etterforskningen. - Blir du etterforsket?
Internt. Bare internt, ok?
- Ikke noe av dette er min feil. - Ikke noe er din feil?
Beverly var glad for å ha meg der.
Hun med Alzheimers?
Hun visste bare ikke at man sover uten undertøy.
- Hva? - Jeg har...
Det er som om vi begge hjalp hverandre
- i en vanskelig tid. - Du spør meg:
"Hva er planen. Hva skjer."
Skjønner du? Og jeg lurer på hva som skjer?
Hva skjer, Clare? Får jeg se politiet legge ut bilde
av deg på kveldsnyhetene?
"Tidligere helsearbeider siktet for overfall på eldre?" Jøsses!
Hvem er du?
- Hva mener du hvem jeg er? - Hvem faen er du nå, Clare?
Jeg vet ikke. Danny.
Kanskje det er resultatet av å bli bortvist fra sin egen datter,
av personen som er ment å elske, ære og bry seg om meg...
For jeg føler ikke
noe helvetes omtanke. Hvor er omtanken?
- Clare... - Nei.
Du vet faen ikke hvordan det er
å bli kastet ut av ditt eget hjem.
Jeg klarte ikke enda en natt på Amy sin dumme sovesofa.
Jeg hadde ingen andre steder å dra. Jeg er ikke som deg.
Danny, jeg bare...
Det er du og Rae. Jeg har ingen andre.
- Og Lucas. - Nei, Lucas har meg. Jeg har ikke ham.
Jeg vil bare dra hjem.
Sett meg hvor som helst.
Du kan dytte meg inn i et skap. Jeg bryr meg ikke. Jeg vil bare dra hjem.
Ok.
Ok?
Vi kan fortsette med terapi. Prøve å...
finne veien tilbake til et bra sted.
Supert.
Ok, supert.
Jeg lurer på Mel, men...
- Hva med Mel? - Ingenting. Det er supert.
Ok.
Kanskje du vil bytte laken på senga vår.
Rae hadde trekant på den.
Vent, hva?
Kapellet er ikke åpent, beklager.
Hei. Hvordan går det?
- Greit. - Ja vel.
Joel og jeg gikk på videregående sammen.
Dette er Jess, mannen min.
Jeg tok med gjesteboken. Hva kan jeg gjøre?
- Ingenting. - Ok.
Faen.
Det går bra. Det går bra.
Ikke la det stoppe deg, fortsett.
Hun har det bra. Babyer gråter, ikke la det stoppe deg.
Er du sulten? Vil du ha noe å spise?
Han møtte ikke opp.
Pappa.
Husker du at jeg pleide å synge denne for deg?
- Ja. - Ja?
Det kommer til å gå bra.
Sa legen et år?
Leger har ikke alltid rett.
Frances Pierce?
Hvis du får problemer, bare fortell hvem du er.
Si at du er datteren min.
Kjære Sam. Hva faen? Hva faen?
INGA, ULVEN
Hva faen skal til for at jeg gir deg et svar?
Etter at du tilbød meg spalten,
har jeg lurt på hvem jeg er til å gi råd.
Lurt på hvem jeg er i det hele tatt.
Ok.
Spørsmålet banker i meg som en tromme. Hvem er jeg?
Hvem er jeg? Hvem er jeg?
Hvordan havnet jeg så langt unna den personen jeg ønsket å være?
Forfatteren mamma trodde jeg kunne bli.
Clare Marie Pierce bor i villmarka i Fall Creek
med sin mor og bror.
Hun elsker å lese og skrive fortellinger, og drømmen hennes er å bo i New York,
og London, og Orlando.
Hun er en fremgangsrik forfatter.
Men jeg vet hvem jeg er.
Når alt blir feil og ingenting gir mening,
da er jeg alltid tre ting.
Jeg er min mors datter.
Jeg er min datters mor.
Og jeg er en fremgangsrik forfatter.
Selv om jeg ikke har hatt fremgang ennå.
Så, ja, Sam, ja.
Vennlig hilsen...
Sugar.
Tekst: Nina Therese Aasen