Dragă Dulci, e prima dată când scriu ca fan,
dar îți citesc cu sfințenie rubrica de sfaturi.
Din cauza situației în care mă aflu, mi-ar prinde bine niște sfaturi.
MANTROS, RUBRICA DE SFATURI DRAGĂ DULCI: #24: BĂRBAT IMATUR
Îmi mai spui o dată care e casa?
- Cine nu cunoaște drumul spre casă? - Aia e!
E cea de acolo. Minunat!
Vă mulțumesc foarte mult! Să vă bucurați de pensie!
Portiera e blocată.
Scuze! Mulțumesc!
Felicitări!
Da!
La naiba!
MICILE BUCURII ALE VIEȚII
Să nu îndrăznești să te miști!
- Ce? Doamne, Danny, eu sunt! - Ce naiba...
Clare, ce e asta? M-ai speriat! Era să chem poliția!
- De ce? - Ce faci? Cu ce ești îmbrăcată?
Am împrumutat-o. A fost... Are motive hawaiiene.
N-am avut cheile, iar fereastra era... Și s-a făcut foarte târziu.
- Ești beată. - Ai pui?
- Miroase a carne de pui. - Da, am mâncat pui, acum șase ore.
S-a toastat și s-au ținut discursuri. E atât de tragic!
Ca și cum 43 de ani de muncă
au fost reduși la o tavă cu frigărui de ananas învelite în bacon
- ...și la bomboane pentru pensionari. - Mamă?
Bună! Frankie, draga mea!
- E Rae. - Bună, draga mea! Vrei bomboane?
Nu, nimeni nu vrea bomboane de mentă.
- Deci nu mai e pui? - L-am mâncat pe tot, Clare.
Ce cauți aici?
Să vedem, de ce vă purtați atât de nasol? Ce se întâmplă?
Te-ai întors?
Poftim?
Am crezut că nu ai ce căuta aici.
De ce mănânc asta?
Ai tras de volan în dreptul...
Nu trebuia să mă lași.
Să nu-i spui lui Frankie!
- O cheamă Rae. - Nu suport să-i spun așa!
Dar are dreptate, fiindcă se poartă oribil cu homosexualii.
Scuze, cu minoritățile sexuale. Dar nu e vorba doar că-s homofobi.
Uită-te la toate porcăriile astea,
care vor dăinui o veșnicie pe planetă.
Vor intra în nările unei țestoase nevinovate.
Dar nu știu... Untul și murăturile sunt... Fir-ar al naibii!
Și cartofii-grilaj prăjiți!
Ce buni sunt!
Da, și de asta e atât de greu...
Tot ce e gustos se dovedește a fi nociv.
Cu plăcere!
M-ai dat afară. Vrei să-ți mulțumesc?
- Înțelegi că nu tu ești victima? - Dar nici tu nu ești, Danny.
- Grozav! - Nici tu nu ești!
- Nemaipomenit! - Într-adevăr! Mulțumesc!
Viața mea e dată peste cap, Dulci.
Fiica mea mă urăște, soțul meu m-a dat afară acum câteva nopți.
Crede că m-am dus să stau la prietena mea cea mai bună, dar nu e așa.
Aștept pe prispa ei un Uber, pe care să-l împart cu alții.
Mă întreb cum naiba am ajuns în situația asta.
Caut alinare de la o femeie pe care nici n-o cunosc.
Și mă întreb dacă vreodată ți-a scris cineva
cuvinte de alinare.
Ben i-a zis mamei: „Fată, colegiul e pentru fătălăi.
Bani pentru o diplomă inutilă!”
În rubrica de săptămâna asta, am citit niște cuvinte profunde
care m-au determinat să-ți scriu.
Sunt cuvintele despre sora ta, măcinată de cancer.
Am plătit o partidă de sex oral cu bitcoini.
Îmi pare rău că a murit atât de tânără!
Aici e bine, oprește!
COMUNITATEA PENTRU PENSIONARI WATER'S EDGE
Mișto bârlog!
Dar problema e că suferința
nu poate fi nici spălată cu lacrimi, nici mâncată, nici alungată cu pumnii.
Ți se cuibărește în inimă
și trebuie să-i faci față, să o înduri,
să trăiești cu ea.
Iar asta este cel mai greu.
FIICA LUI OPTIMIST
Aveam 22 de ani când mama a fost diagnosticată.
Toată lumea e gata?
Da!
Clare Marie Pierce este o eseistă premiată
și o viitoare absolventă summa cum laudae.
Vrea să ajungă la Machu Picchu...
- ...în primăvară! - În Mexic!
Vino, Clare!
Și un licean în ultimul an, ce n-are voie să-și facă un tatuaj până nu termină,
oricâte argumente ar prezenta.
- În plus, e încă virgin! - Încetează!
Poartă de patru zile același tricou
și nu pare să vrea să-l dea jos.
- Vino, Lucas! - Lucas!
Haide, Lucas!
Vom fi vreodată prea bătrâni ca să facem asta?
Nu, nici la 80 de ani.
Crăciun fericit!
În ultima vreme, îmi reamintesc neîncetat ultimul nostru Crăciun.
Eu, prima!
Eu sunt prima.
Nu cred! E retro?
Am știut că-ți dorești unul. A fost al tatălui tău.
L-a trimis el?
L-am recondiționat.
Lucas, nu fi nesimțit! Un cadou trebuie acceptat.
- Acceptă-l tu! - Eu nu mi-am dorit nimic de la el.
Nu e obligat să-l accepte.
Poftim, draga mea!
Jess a zis că n-ai și m-am gândit că-ți va prinde bine la New York.
Îți place?
Da, foarte mult!
Îmi place foarte mult.
- Pe bune? - Încetează!
E lungă!
Și e groasă.
Mi s-a părut aparte.
Mă întreb dacă...
...dacă n-ar fi mai bine să fie neagră. New Yorkul e murdar.
Și poate că va rezista mai mult.
Și poate e ușor de schimbat.
Sigur că da! Trebuie să ai ce-ți dorești, draga mea!
Sper ca moartea surorii tale să te ajute să faci
ceva ce eu nu am reușit: să dai un sens vieții ei.
Să creezi ceva frumos.
Iar apoi te rog să-mi spui cum ai reușit.
Cu drag, Clare.
CLARE PIERCE COORDONATOR DE INTERNĂRI
Se poate da jos.
PENSIONARE FERICITĂ!
Aseară erai criță. Cum de poți merge?
Nu știu, reușesc cumva să mă țin pe picioare,
în ciuda săgeților unei mileniale ce crede că totul îi e permis.
Cum de mai poți merge?
Ai căzut după Me and Bobby McGee și am zis că ți-ai fracturat șoldul.
Shan, dai odată pancarta aia jos? Mersi.
Fiica lui Bev voia să treci pe la ea, în camera 19. Mi-a zis că e urgent.
- Când? - Cam acum o oră.
Fir-ar să fie!
La naiba!
Eu aparțin Generației Z.
Bine.
Regret că te-am făcut să mă aștepți.
- Acum am primit mesajul tău. - Ai dormit aici?
Mama mi-a zis că doamna de la internări a dormit aici.
Scuze!
Știu că uneori te simți singură.
Și, deși știi că nu am voie să dorm aici,
am grijă să-ți țin de urât, să mă asigur că stai comod
și că ești învelită bine, nu?
De vină e alzheimerul.
- Poftiți! - Mulțumesc, domnule!
- Ce? - Incredibil!
- Doamne, Sam? Ce cauți aici? - A trecut...
- O veșnicie! - Arăți minunat!
- Când a fost ultima dată... - Nu știu.
- La Breathe Love? - La City Lights, Lecturile lui Hannah...
La naiba, așa e!
Mai ești la The Believer?
Nu, au dat faliment în martie. Am plecat de mulți ani la The Mantros.
Îmi place The Mantros! Îmi plac eseurile și rubrica Dragă Dulci...
Știu, am primit aseară scrisoarea ta!
Ai scris un mesaj pentru Dragă Dulci.
Eu sunt Dulci.
O să-ți explic. Vrei să mergem undeva?
Tot nu conduci?
E ușor să ții o rubrică de sfaturi.
Dar cine își dorește sfaturi de la un tip alb, de vârstă mijlocie?
De trei luni urmăresc această rubrică...
- ...și aflu că e a ta? Cum? - Simt un...
- ...ușor dispreț. - Te dai drept...
- ...femeie? Cum așa? - Știu, sunt un impostor!
Dar ai scris tu și, văzându-ți numele,
mi-am amintit cum scrii și de eseul ăla grozav!
Așa mi-am dat seama că femeia asta drept care mă dau,
o femeie care muncește și care a răzbit de una singură...
- ...ușor neîngrijită, ești chiar tu. - Bine.
- Fă stânga, pe Elm! - Ar trebui să te ocupi de ea.
Și ce să fac?
- Să fii Dulci. - Poftim? Nu.
Nu se plătește
și nu ți se recunosc meritele, fiindcă e anonimă. Dar ți-aș fi coordonator.
Trebuie doar să răspunzi la o scrisoare pe săptămână și...
Sam, încetează! Nu dau nimănui niciun sfat.
Viața mea este un rateu total!
Și nu sunt scriitoare!
Ești una dintre cele mai bune scriitoare!
Nu degeaba ți s-a propus să scrii o carte pornind de la acel eseu.
Nu contează dacă nu scrii cartea.
Totul contează, Dulci.
Nu-mi spune așa!
Îmi pare rău de sora ta.
Clare, nu am nicio soră! Am inventat-o.
Ai inventat o persoană care suferă de cancer? Ia-o la dreapta!
Da, am inventat tot!
- De asta am nevoie de tine! - Ești groaznic, Sam!
Incredibil, era să mă culc cu tine! Trage pe dreapta!
- Ce faci? - Cobor.
Cum adică „era”? Noi doi n-am făcut amor? De ce?
Fiindcă ești un nemernic!
Gata, ai terminat-o cu mine?
Am ședință la psiholog. Mersi că m-ai adus.
- Poftim? Tu ești o nemernică! - Bine.
Nu, stai! Am printat scrisorile
la care n-am răspuns, fiindcă nu...
Citește-le și, dacă vrei, răspunde la una.
Viețile tuturor sunt un rateu!
Oamenii au nevoie de ajutor. Ai spus-o chiar tu.
Dă un sens vieții ei, creează ceva frumos!
Să văd dacă vă pot ajuta. Ați păstrat cumva bonul?
Nu l-am păstrat. A fost lichidare de stoc.
- Pot să caut duplicatul. - Vă mulțumesc.
Va trebui să vorbesc cu șeful.
Ai reușit?
- E în regulă? - Da.
Ai întârziat.
De fapt, am ajuns mai devreme, fiindcă ea întârzie mereu, deci...
Să închid telefonul...
Cine e?
Din nou Lucas?
Mă bucur că azi ați ales să veniți amândoi aici.
Știu că nu s-a întâmplat mereu așa.
Se pare că traversați un moment dificil în căsnicie.
Cred că s-au spus multe.
Și poate că multe au rămas nespuse.
Da. Am aceeași impresie.
Să fiu sincer, este...
Da.
Jung a spus: „Nu sunt ceea ce mi s-a întâmplat.
Sunt ceea ce aleg să devin.”
Clare, îți sugerează asta ceva?
Nu.
Cât trebuie să stau departe de casa mea?
Tu cât crezi că trebuie să stai departe?
Ce facem aici?
Ce anume ar trebui să rezolve acest „spațiu”?
Sau este doar un experiment lung și chinuitor
de a o întoarce pe fiica mea împotriva mea?
- Erau banii ei de facultate. - O parte. Pe care o va returna.
I i-ai dat, fără să discutăm!
- Ai crezut că n-o să observ? - Ce voiai să fac, să-l las pe drumuri?
Era casa în care am crescut. E casa mamei mele! El locuiește acolo!
- Era într-o situație dificilă. - Că a rasolit-o!
- Da, mereu o rasolește! - Da, iar tu mereu...
Da, bine! Dar de familie ai grijă! Și eu sunt familia lui!
Tu ce ai face, m-ai lăsa pe străzi?
Clare, ai auzit de „infidelitate financiară”?
- Doamne! - Poate fi la fel de destabilizatoare
...și de nocivă ca infidelitatea sexuală, ba mai rea.
Da, bine, nu e nici măcar în aceeași categorie.
Aici nu e vorba de trădare.
- A trebuit să am grijă de fratele meu! - Când tu greșești, regulile-s altele.
Nu e vorba despre reguli. Nu toți provin dintr-un mediu ca al tău.
- Așa face. - Nu încep viața
- ...de pe poziții egale. - Sunt un american de culoare.
- Știu că oamenii n-au șanse egale. - Tu ești bogat!
- Sunt din clasa mijlocie! - Adică bogat!
Ce să zic?
Fratele meu e distrus, la fel și eu!
Bine, sunt o persoană groaznică! Sunt oribilă, asta e!
Nu știu ce naiba să spun.
Să începem cu ce simți!
Simt că mi-e foame și că sunt obosită.
Mă simt pustiită, parcă aș privi într-un abis.
Bine, înțeleg.
Nu am ajuns la acea perioadă, dar cred că sunt stări obișnuite
pentru femeile de vârsta ta.
Ai spus că înaintarea în vârstă te face să te simți nesigură.
Nu vorbeam de banii dați fratelui meu?
- Și diferența de vârstă între voi? - E mică.
Și faptul că societatea desconsideră femeile de peste 50 de ani.
- Am 49. - Peste o lună, 50.
Femeile de peste 50 de ani nu mai sunt considerate sexy.
Le trece frumusețea
sau ceea ce înțelegem noi prin frumusețe.
De aceea, își pierd influența.
Iar dorințelor și pasiunilor lor li se dă o importanță secundară.
Așa...
Nu.
Acum avem o poziție.
E consiliere psihologică, nu pedagogică, nu rămâi după ore.
Știi că e plin de bacterii, nu?
Programează-ți mașina de spălat vase să-l curețe.
Poate o să fac asta.
- Bună! - Poftim!
- Doamne! - Mulțumesc.
Dumnezeule mare, Amy!
Sunt neastâmpărată!
Fac sex? Își doresc să facă sex?
Terapia de cuplu e un soi de preludiu mârșav,
în care se masturbează telepatic în fața mea?
Și e suportată de asigurarea mea!
Doamne, poate ar trebui să mă apuc de terapie de cuplu.
Eu am găsit-o! El nici nu a vrut să vină!
Iar acum i-o trage uneia
care-și decorează biroul cu gnomi ce-și ating bizarele vaginuri de piatră?
Ascultă, Danny te iubește, nu și-o trage cu psihologa
sau cu vreun vagin de piatră, înțelegi?
Mi-a zis că abia mai pot fi numită femeie.
- Așa să fie? - Ți-o fi zis-o ca să ți-o tragi.
Mersi, Amy.
Bună!
MEL GREEN, PSIHOTERAPEUT DE CUPLU ȘI DE FAMILIE (GEN FEMININ)
Mersi!
MEL GREEN PRACTICI TERAPEUTICE
BIOGRAFIE
Bună!
Fir-ar să fie!
- Gata. - Nu te pot pătrunde.
Fiindcă unghiul e cam...
- Poate ar trebui... - Da.
Ce naiba... Ce naiba se întâmplă?
E un pat cu apă? Doamne!
Sunt în 1979?
Sunt prizoniera unui cântec al trupei Steely Dan?
Vai de mine!
- Vai de mine! - Ce e?
- Vai de mine! - Ești bine?
Nu sunt bine!
Stai, ești măritată?
- Poftim? - Mă refer la inelul de pe deget.
Ai de gând să mă judeci? Ai un pat cu apă!
Așa, și?
Și îmi place trupa Steely Dan.
E o trupă grozavă.
MESAJE LUCAS
Ți-am lăsat un cadou pe verandă. Îți dau banii înapoi, jur!
Dragă Dulci, am 22 de ani, iar întrebarea mea e scurtă.
Dacă te-ai întâlni cu tine, cea de la 20 de ani, ce ți-ai spune?
Cu drag, Căutătoarea de Înțelepciune.
Dragă...
Dragă Căutătoare de Înțelepciune, ce mi-aș spune dacă m-aș întâlni?
Mi-aș zice: „Nu te mai teme că te îngrași!
Hrănește-te! Literalmente.
- Cei demni de dragostea ta...” - Pari fericită.
„...te vor iubi mai mult.”
119,99 dolari
I-aș mai spune că, până la urmă, se vor rezolva aproape toate.
Dar nu toate.
MAMA
La 20 de ani, într-o după-masă, te-ai făcut praf cu heroină.
Te-ai urcat în autobuz, simțindu-te ca ultimul om.
În autobuz s-a urcat o fetiță cu mama ei.
Ținea în mână două baloane mov.
Ți-a oferit un balon, dar l-ai refuzat,
crezând că nu mai meriți să ai parte de asemenea mici bucurii ale vieții.
Te înșeli.
Meriți!
Cu TVA, e 127,62.
Îmi pare foarte rău!
Într-o bună zi, îți vei aminti de Crăciunul
în care mama ți-a dat o geacă galben-muștar
pentru care a economisit luni bune.
Nu spune că e mai lungă decât îți place,
prea pufoasă și, poate, chiar prea călduroasă.
Fiindcă mama ta nu va mai apuca primăvara.
Iar geaca aia va fi ultimul cadou de la ea.
Ești bine?
Te iubesc!
Știi asta, nu? Să știi că banii aceia nu s-au dus.
Nu despre bani e vorba.
Atunci, despre ce?
Vrei s-o duc înăuntru?
Și vei regreta toată viața acel mic lucru pe care nu l-ai spus.
Noapte bună!
Noapte bună și ție!
Când primești un cadou, mulțumește!
Mamă?
Ți-a căzut ceva.
Când primești un cadou, mulțumește!
Când primești un cadou...
Mulțumesc!
Subtitrarea: Irina-Maria Foray