Vi er her for at læse Charles Morrows sidste testamente.
Julia.
Vi er klar, hr. Maynard.
Jeg, Charles Morrow, instruerer hermed min bobestyrer
at distribuere resten af min ejendom som følger.
Til mine børn, Thomas, Peter og Mariana,
efterlader jeg 20.000 dollars hver.
Til min kone, Irene,
efterlader jeg resten af mit bo
med en undtagelse.
Det er passende, at I er samlet her,
hvor så mange dyrebare, lykkelige familieminder blev skabt.
Chateau Belleforet er mit største aktiv,
og jeg testamenterer hermed denne juvel i kronen
til det barn, jeg føler fortjener det mest.
Min datter. Julia Morrow.
Nej, det passer ikke.
Det kan ikke være rigtigt, vel? Vel?
Det var din fars ønsker.
Tillykke, Julia.
Efter al den tid
splitter du stadig familien.
Er vi færdige her? Jeg har brug for en drink.
Ikke helt.
Der er en sidste gave.
Den sidste gave
fra Charles Morrow til sin elskede familie.
Det ligner sgu Trump.
MORDSTENEN - DEL ÉT
Skål. Glædelig bryllupsdag.
Syvogtyve år. Hvad er jeres hemmelighed?
-Han lystrer. -Jeg lystrer.
Der kan du se.
Bliv du ved med det.
Okay.
Vi brude gøre det her tiere.
Pierre, før du går,
-vil du så se på noget? -Ja. Hvad er det?
Det er gerningsstedet i Kevin Kis' bungalow.
Hvad mener du om stænkmønsteret?
Det er svært at sige noget fast, men...
Armand, hør her.
Det er én ting at følge en sag på afstand,
men at blande sig i et gerningssted...
Et gerningssted, der ikke blev opdaget, før min overbetjent fandt det.
Men det er stadig ikke dit.
Jeg siger det som en ven, okay? Du er nødt til at trække dig.
Det kan koste dig dit job.
Pierre, det er tid til at gå.
Nyd resten af dit ophold.
Og gør dig selv en tjeneste.
-Slap af, okay? -Ja.
Nå, nå.
Undskyld...
Clara, Peter, det er Reine-Marie, min kone.
-Rart at møde dig. -Hvad bringer jer to hid?
Det er en familiesammenkomst.
Prøvelse, rettere sagt.
Vi spreder min fars aske, så...
VI kondolerer.
Det er okay. Det er vores families hotel. Derfor gør vi det her.
Her er himmelsk. Vi har altid villet prøve det.
-Er du klar? -Vi får se.
Godaften.
-Godaften. -Ja.
Jeg tror, vi skal... Ja.
Det er vist vores værelse. Jeg tjekker.
Du klarer dig.
-Lad os gå. -Okay.
Hvor er Julia?
Ja, hvor er Julia?
Typisk, at hun lader alle vente.
Med lidt held tør hun ikke vise sig.
Vi er her for at sprede fars aske.
Lad os prøve at holde tonen, ikke?
Madame.
Det er så godt at se dig efter så mange år.
Kald mig Julia.
Tillykke med at få hotellet. Jeg er meget glad på dine vegne.
Du er den eneste, der er.
Sig held og lykke.
Undskyld, jeg kommer for sent.
Vil nogen have champagne? Jeg giver.
-Ikke mig. Jeg får halsbrand. -Ja.
Nå.
Hej, far. Det er længe siden.
Godt, du indså, at du skyldte mig.
Far skyldte dig intet.
-Og du skred som 16-årig. -På grund af ham.
-Han beskyttede dig. -Han var et monster.
Jeg hadede ham for det.
Og jeg var helt alene. Ingen af jer beskyttede mig.
Hvor meget I end vil lade, som om det ikke skete, gjorde det.
Med mig.
Men det betyder ikke noget nu.
Jeg har fundet min søn. Er I med?
Og han er tydeligvis det nærmeste en rigtig familie, jeg har,
så jeg kan bare give ham hotellet.
Det ville du ikke vove.
Vent og se.
Nej, Armand.
Det var et mareridt.
Ikke andet.
Hvad handlede det om denne gang?
Jeg er ikke sikker.
Var det slemt?
Ja.
Det kan være et godt tegn, at du har de drømme.
Måske. Jeg vågner bare med følelsen af gru.
Du må altså holde op med at bebrejde dig selv.
Armand.
Måske kunne du tale med en terapeut?
Hvad foregår der?
Chefinspektør.
Der er sket en ulykke.
Hold alle tilbage.
Gå indenfor, allesammen! Afsted!
Godmorgen.
Hun hedder Julia Morrow. Vi fandt hende under statuen.
Først lignede det en ulykke.
Men se her,
statuens hoved ramte hendes hals og kind.
Blodet kommer
-fra et andet sted. -Præcis.
Jean-Guy?
Det ligner en slagskade.
Hun blev slået,
og så blev statuen væltet, så det skulle ligne en ulykke?
Muligvis en gruppeindsats.
-Har du en idé om dødstidspunktet, Patron? -Liget mister stivhed.
Så formentlig engang i aftes.
Der er et trådhegn omkring området.
Der er alarmer på portene.
Morderen kan stadig være på området.
Få betjente til at tilbageholde gæster og personale.
Og der er mærker, hvor cementen ikke var tør.
Der er også nogle på hans sko.
Og se her.
Ja, der er flere.
Det er lort.
Hvis det er lort, har nogen sat det der.
Du er jo bestyrer, for pokker.
Vi har ret til at vide, hvad der sker på vores eget hotel.
Vær sød at vente, madame.
Maurice, hvor er bukkeopsatsen? Den, jeg skød.
I opbevaringsrummet. Monteringen var itu.
-Få den lavet, og sæt mit trofæ tilbage. -Javel.
Hvorfor er der politi overalt?
Madame Morrow. Jeg vil gerne tale privat.
Og hvem fanden er du?
Chefinspektør Gamache. Drabsafdelingen, Sûreté du Québec.
Kan du ikke få en sodavand med barnet?
Det er bedst.
Gå bare, skat.
-Nå? -Hvad foregår der?
Jeg har meget dårlige nyheder.
Der er sket et dødsfald.
Julia.
Død?
Død? Men hvordan?
Han sagde "drab," Thomas.
Ja. Julia er blevet myrdet. Jeg er meget ked af det.
Jeg er nødt til at kende til jeres opholdssteder og bevægelser i aftes.
Så nogen Julia efter middagen?
Min kone og jeg gik lige i seng efter middagen.
Også mig. Mariana fulgte mig op.
Jeg ind på mit værelse.
Clara og jeg spiste på vores værelse.
Jeg så hende ikke efter middagen. Jeg ryddede op i køkkenet.
Jeg lavede papirarbejde på kontoret.
Jeg skal tage spytprøver fra jer alle til DNA-prøver.
Er det virkelig nødvendigt?
Det kan være den bedste måde at finde morderen på.
Det ønsker du nok lige så meget, som jeg gør.
Tak.
Det er vores første bryllupsdag adskilt.
Der er brug for dig her.
Og pas på dig selv. Ring til mig når som helst.
Jeg gør det godt igen.
Det sørger jeg for.
Hvilken megaloman bestiller en statue af sig selv?
Den slags, der tænder på at dræbe dyr for sjov.
Charles Morrow var en hensynsløs forretningsmand i sin tid.
Det var familiens hjem,
indtil han gjorde det til et hotel for omkring 20 år siden.
Hans formue svandt, og han havde brug for pengene.
-Hvem arver hotellet nu? -Moderen Irene Morrow er den nærmeste.
Vi har gæster og personale at undersøge, men fokuser på familien.
Opbyg et billede af deres bevægelser, eventuelle uoverensstemmelser i udsagn.
Og bed bestyrelsen om alle overvågningsoptagelser.
Nogen var sammen med hende ved statuen.
Agent Nichol?
Se lige dig leve livet på et fornemt hotel.
Jeg har embedslægens rapport til chefen.
Internettet fungerer altså stadig.
Jeg er hurtigere.
"Dødsårsag, subduralt hæmatom. Døden indtraf mellem 23.00 og 01.00."
Tak.
Nu, hvor jeg er her, hvordan kan jeg hjælpe?
-Hvad laver du? -Jeg skal hente en stol til Clara.
-Peter, sæt dig ned. -Men...
Sid ned. Vi er ved at starte.
Jeg var lige fyldt 11.
Far sagde, det var på tide, at jeg dræbte mit første dyr.
Dybe vejrtrækninger.
Ånd ud. Skyd!
Jeg mistede modet, men...
Far talte mig igennem det.
Kom nu, søn.
Jeg nedlagde den for dig.
Han hjalp mig med at hæve riflen og gøre det af med den.
Jeg ønskede bare at være som dig, far.
Jeg håber, jeg gjorde dig stolt.
Hvad med Julia?
Burde vi ikke sige noget?
Peter?
Hvad husker du om hende?
Hun var...
Hun var sjov,
klog, følsom.
Hun oplyste ethvert rum, hun gik ind i.
Hun kunne sno jeres far om sin lillefinger.
I hvert fald indtil...
Madame, værsgo.
Det må have været et forfærdeligt chok.
Du og Thomas virkede ikke tilfredse med arven.
Det har været familietradition i tre generationer,
at ejendommen gik fra faren til den ældste søn.
Ingen bryder sig om hemmeligheder.
Thomas har ikke brug for det.
Det er latterligt, at vi er under mistanke.
Der lod til at være meget vrede og had omkring bordet i aftes.
Før du lader dig rive med,
så er det på plads, at vi bestrider testamentet.
Charles var syg til sidst.
Han ville vel gøre det godt igen.
Ja. Bedre sent end aldrig, far.
Tag du det bare. Jeg har aldrig haft brug for noget fra far.
Det er ikke pengene, det er princippet.
-Jeg forblev loyal. -Jeg havde ikke noget valg.
-Jeg blev tvunget væk. -Hvorfor ruske op i det?
Hvor meget I end vil lade, som om det ikke skete, gjorde det.
Med mig.
Der var splid i familien, da Julia flyttede hjemmefra?
Det rager ikke dig.
Hvis det hjælper mig med at finde din datters morder, gør det i den grad.
Julia blev gravid, da hun var 15.
Vi arrangerede en bortadoption. Vi mente, at det var bedst.
Hvad mente Julia?
Døm mig ikke, inspektør. Det var Charles' beslutning.
Han havde store forhåbninger for hende, og han blev overrasket.
Jeg havde intet valg i sagen.
Det må have været svært for dig.
Nej.
Jeg har mistet hende for altid nu.
Hvis du blev presset til det, madame,
kan du ikke bebrejde dig selv.
Patron.
Jeg beklager.
Det er udsynet fra bagdøren.
Han går mod haverne.
Du sagde, at efter du forlod terrassen, gik du og Clara ind på jeres værelse.
-Ja. -Forlod du værelset derefter?
Nej.
Hvad?
Der er overvågningsoptagelser af, at du forlader hotellet via bagdøren
og går i retning af statuen.
Jeg ledte efter Julia, men jeg fandt hende ikke.
Hvor gik du hen?
Jeg...
Ikke til statuen.
Ud bagved. Jeg... På terrassen.
Jeg kom ind gennem loungen, fik en drink og gik ind på mit værelse.
Hvorfor ledte du efter Julia?
For at forsones eller skændes videre?
Far skyldte dig intet.
-Og du skred, da du var 16. -På grund af ham.
-Han beskyttede dig. -Han var et monster.
Du var stadig desperat efter at behage ham, ikke?
Jeg var bare et barn.
-Der fortæller historier af trods? -Ja.
-Bare et barn? -Et barn!
Du forrådte min tillid, Peter! På grund af dig...
Jeg dræbte ikke min søster.
Hvorfor?
Jeg er glad for at male og leve et stille liv.
Thomas og Sandra ville have hotellet.
Jeg vil ikke have noget.
Er vi færdige?
Én ting til.
Hvad synes du om de her udskæringer?
De var på din fars statue.
Det var far.
Han stillede gåder.
Normalt designet til at ydmyge en af os.
Han sagde, at det gav karakter.
Det holdt os fra at være svage.
Det er en kopi af en tegning, jeg lavede som seksårig.
Han tilbød aldrig at købe ét af mine malerier.
Jeg aner ikke, hvorfor han beholdt den.
Tak.
Hvad lavede hun?
Tech-iværksætter.
Det gik vist ret godt.
Ikke længere.
Hov!
Måske skulle du bare hente kaffe.
Okay.
-Hvad er nummeret til roomservice? -Køkkenet er lige ved foyeren.
Okay.
Har I bestilt frokost?
Mød mig ved statuen. Vi skal snakke.
Du sagde, at du og Peter spiste middag på værelset i aftes.
Ja.
Peter tegnede, så jeg tog et bad.
For at slappe lidt af.
Clara, Peter blev set uden for hotellet kort før midnat.
Han siger, han ledte efter Julia.
Det anede jeg ikke.
Hvorfor ikke sige det?
Du forrådte min tillid, Peter! På grund af dig...
Lad ham være, Claire. Han har altid været dramatisk anlagt.
Det er "Clara," mor.
Sagde jeg ikke det?
Lad nu være med det her.
Hvad skete der mellem dem?
Peter er den eneste uden et alibi.
Ingen hemmeligheder nu.
Han fortalte det først for nylig.
Da Julia blev gravid,
betroede hun sig til Peter om, at hun ville stikke af med sin kæreste.
Af en eller anden grund
satte Peter billedet af babyscanningen på sin fars bord.
Julia var Charles' favorit.
Måske følte Peter sig tilsidesat.
Hvem ved?
Hun tilgav ham aldrig.
Han var 12.
Så snart han ser dem, er det en trigger.
Skammen æder ham op.
Det må have været knusende, da Julia dukkede op.
-Peter er ikke morder. -Man kan miste kontrollen.
Det, der driver det sidste slag, er en følelse.
Normalt fyldt med vrede...
...eller skyld.
Mød mig ved statuen. Vi skal snakke.
Nogen lokkede Julia i døden.
Vi skal bruge håndskriftprøver fra alle familiemedlemmer.
Hun havde selskab i går aftes på et tidspunkt.
Jeg fandt to vinglas. Jeg sendte dem til test.
Overvågningen dækker det meste.
Der er en blind vinkel ved lounge-indgangen
og en anden ved serviceindgangen.
Aner vi ikke, hvor længe han var udenfor?
Og hvis Peter ikke er morderen, betyder det, at en anden smuttede ud.
Nogen lyver. Tjek deres historier igen.
Fint, chef. Hvem skal jeg begynde med?
Tjek, at vi har alle gæsternes detaljer.
-Og sig så, at de kan gå. -Okay, chef.
Jeg talte med Peter Morrow om de her udskæringer.
Farmand var vist glad for gåder.
For at køre på børnenes sind.
Hund, and, kat, skildpadde og buk.
Peter siger, at hunden var ham.
Patologen fandt vaskebjørneekskrement under Julias negle,
hvilket betyder, at hun sandsynligvis smurte det på hjorten.
Så hvis udskæringerne er beskeder til familiemedlemmerne,
ville det være rart at vide, hvem bukken er til.
Du var på værelset med din mand efter middagen omkring 23.15?
Ja. Vi har ingen hemmeligheder.
Var Julia på sit værelse?
Du kender mig.
Til hvornår, præcis?
Jeg svigter dig ikke.
Det lover jeg.
Vi tales ved.
Politiet fortsætter deres søgning efter Kevin Kis,
ønsket i forbindelse med forsvindingen
af Blue Two-Rivers og Tommy Kis for 19 måneder siden.
Arisawe og Kara må grue for, hvad der kan være sket.
Har du talt med dem?
Jeg måtte ikke ringe, medmindre jeg havde nyheder.
-Jeg spurgte Francoeur, om jeg kunne... -Lad mig gætte, blankt nej?
Noget fra Sandra Morrow?
Hun og Thomas gik op på værelset omkring 23.15,
og de var sammen om natten.
Hun hørte Julia grine fra sit værelse
ved siden af, kort efter de kom.
Hun sagde, at det lød, som om Julia hånede dem.
De her mennesker.
Et familiemedlem dør, og de virker ligeglade.
Er alt okay derhjemme?
Ja. Ikke mere ballade.
Det er da altid noget.
Tag hjem og kram dine piger.
Jean-Guy og jeg kan klare det her.
Glem ikke agent Nichol.
Hvordan kunne jeg det?
"Hold øjnene lukket.
"For hvis gorgonen Medusa viser sig, vil du aldrig rejse dig igen."
Er du okay?
Jeg kendte ikke rigtig moster Julia, men mor sagde, hun var trist.
Sagde hun hvorfor?
Mor sagde, de ødelagde hende.
Det er derfor, hun holder mig væk fra bedstemor.
Så du ikke bliver til sten?
Se, hvad der skete med bedstefar.
Mor gør ret i at beskytte mig.
Især, hvis en af dem er morder.
Hvorfor sagde du ikke, at du havde ledt efter Julia udenfor?
Jeg ville ikke bekymre dig.
Du sagde, at kunst var din sindsro som barn.
Hvordan bliver redningsbåden til et fængselsskib?
Det er Julia, ikke?
I dit arbejde.
Det røde strejf i mørket.
Du holdt aldrig op med at prøve at undskylde.
Så.
Havde jeg vidst, at far ville...
Hvad troede du, der ville ske?
Jeg ved det ikke.
Jeg ville bare ikke miste hende.
Jeg ville ikke miste hende.
Jeg var gået omkuld.
Det er den tomme minibar bevis på.
Mød mig ved statuen.
Men sig det ikke til mor.
Så du var sammen med din datter?
Nej.
Hun var gået ud for at se stormen.
Jeg tror ikke på grænser.
Ja.
Håbede du at arve hotellet?
Mig?
Eftertanken.
Et nossefår.
Jeg var usynlig.
Og det er jeg stadig.
Vi så Julia af og til.
Et bryllup og en begravelse hist og her.
Jeg håbede at se hende til familiens møder.
Og hun så lige igennem mig.
Som om jeg var usynlig.
Har du planer for hotellet, Julia?
Jeg tror, at det hele kunne opdateres.
Jeg ville hjælpe med at peppe det op.
Søstre sammen.
Jeg har altid set mig selv som indretningsarkitekt.
Tak, Mariana, men det er et hotel, ikke et kollektiv.
Jeg stjal det her, før far rev hendes billeder itu.
Jeg håbede at vise hende det.
At vi engang var en familie.
Se, hvor glad Julia ser ud.
Vi fandt de her udskæringer
i statuen, som din far bestilte.
-Siger de dig noget? -Jeg elskede fars syge spil.
Her.
Det er mig.
Skildpadden.
"Stille og roligt når først i mål," sagde han.
Det er vel altid noget.
Og de andre?
Anden kunne være Thomas.
Hvorfor sagde du det?
Det kaldte far ham, sidste gang han bad om et lån.
"En halt and."
Hvornår var det, Mariana?
To måneder siden.
Tak. Det er meget nyttigt.
Jeg fordøjer det stadig.
Efter alt, hvad der skete mellem os, var hun stadig min lillesøster.
Det må have været et chok, da hun arvede hotellet.
For Julia.
Tronraner.
Det er ikke mig, der sidder for bordenden.
Hvordan gjorde du det, søster? Gav du den game skyldfølelse på dødslejet?
Jeg talte ikke med ham.
Men det betyder ikke noget nu.
Jeg har fundet min søn. Ja, hører I mig?
Og han er tydeligvis det nærmeste en rigtig familie, jeg har,
så jeg kan bare give ham hotellet.
Det ville du ikke vove.
Vent og se.
Lorte lykke-manchetter!
Jeg har ikke brug for de fallerede penge.
Jeg klarer mig.
Hvorfor ville du så låne 400.000 af din far?
Jeg ville investere dem for ham.
Han var ved at miste ævred.
Men han var frisk nok til at afvise dig.
Jeg havde ikke forventet andet.
Vi fandt de her udskæringer på din fars statue.
Vi tror, de repræsenterer familiens medlemmer.
Jeg er helt sikkert bukken.
Førstefødt, første blod. Alle ved, at jeg var fars favorit.
Ved du, hvorfor Julia smurte vaskebjørneekskrement på din udskæring?
Hun var jaloux over mit forhold til ham.
Men far gjorde hende en tjeneste.
Skånede hende for byrden som teenagemor eller skylden ved en abort.
Jeg skal bruge en prøve af din håndskrift.
Okay, her.
Vil I have pizza og en film?
-Ja. Tak, mor. -Okay.
I vælger, men intet, vi har set hundrede gange før, vel?
Hallo.
Hallo?
Hej, hvem er det?
Overbetjent Lacoste?
Det er Kevin Kis.
Kevin.
Hvor er du?
De sagde, jeg kan stole på dig.
Du må tro mig.
Jeg ville aldrig gøre Tommy eller Blue noget.
Okay. Hvem gjorde? Ved du det?
Du skylder Blues familie at fortælle sandheden.
Jeg ved det.
Jeg vil gerne.
Det var derfor, jeg kom...
Jeg vil høre din side.
Vil du mødes med mig og min chef?
Ingen andre betjente.
Hvad mener du?
Kevin, er du der stadig?
Jeg ved, det her må være skræmmende for dig.
Lad mig hjælpe dig.
Jeg skal nok snakke. Men kun med dig.
Vi mødes, hvor jeg siger i aften.
Ellers er jeg væk.
Okay. Hvor vil du mødes?
Maurice, hvor længe har du kendt familien Morrow?
Siden jeg var dreng.
Min mor var husholderske her,
og da det blev omdannet til et hotel, blev hun bestyrer.
Og da hun døde, overtog jeg.
Hvordan var Julia?
Hun var den eneste, der brød reglerne og talte med mig.
Og så en sommer var hun væk.
Sagde nogen hvorfor?
Nej, de fjernede bare hendes billeder, og det var, som om
hun aldrig var født.
Min mor plejede at sige:
"Vi har ikke deres penge, men vi har kærlighed."
Det kan ikke have været let for dig.
Nej.
Jeg er lettet over, at Thomas ikke fik det.
Hvad mener du?
Jeg tror, han var glad, da Julia rejste. Fordi så
kunne han være favoritten.
Gamache.
Matcher det?
Elliot! Et øjeblik.
Du sagde, du gik tilbage til køkkenet og ryddede op efter maden.
Har du noget at tilføje?
At du drak vin på Julias værelse, for eksempel?
Niks.
Hvordan forklarer du dit DNA på vinglasset, vi fandt der?
Elliot.
Som det ser ud, er du den sidste, der så hende i live.
Men du trådte ikke frem.
Hvorfor ikke? Har du noget at skjule?
Hun bad mig om at komme op på taget.
Da jeg kom op, dansede hun i regnen.
Hun inviterede mig op på sit værelse til en drink. Ikke andet.
Vi havde sex.
Hun indledte det.
Da det var forbi, gik jeg tilbage til arbejdet...
Du bad ikke om at møde hende ved statuen?
Jeg sagde intet for mit jobs skyld.
Da jeg gik, var hun i live.
Patron.
Vent.
Vi har et match på håndskriften.
Og et motiv.
Godt arbejde, Jean-Guy.
Du kan gå.
Jeg ved, du savner far, mor.
Jeg havde fået rigeligt af den mand.
Det er Julia, jeg savner.
Nu er jeg klar over de mange måder, vi svigtede hende på.
Vi kan i det mindste godtgøre det.
Men hvordan?
Ved at ære hendes ønsker.
Jeg vil give hendes søn hotellet.
Han er trods alt mit barnebarn.
Hr. Morrow.
Kan vi tale sammen?
Jeg har nogle spørgsmål, du måske ikke vil besvare foran familien.
Hvilke spørgsmål?
Det er din håndskrift.
-Du bad om at møde Julia ved statuen. -På ingen måde.
Jeg var på mit værelse med min kone. Sandra, fortæl dem det.
Ja, vi var sammen.
Hvorfor dræbe min søster?
Skal vi virkelig tage hul på din økonomi her?
-Pis med jer. -Hvilken økonomi?
Det er ingenting. En misforståelse.
Jeg foreslår, at du afklarer det.
Ikke her.
Hvor vover I at overrumple mig?
Alle troede, at hotellet ville gå til dig, men nej.
Du var vred, og du har dyb gæld.
Du er næsten konkurs. Du er ved at miste dit hus.
Ville du overtale Julia til at give dig hotellet?
-Nægtede hun? -Det her er chikane.
I famler i blinde.
-Det er din håndskrift. -Ikke flere spørgsmål uden advokat.
-Det kan arrangeres. -Jeg har et alibi.
I skal ikke tørre det her af på mig.
Hold jer fra min familie.
Jeg vil have betjente ved porten og omkring området.
Ingen har lov til at gå.
Har du sat bukkeopsatsen op endnu?
Nej, undskyld. Jeg...
I dag, eller du er fyret!
Var det et skud?
Åh, gud.
Hvor kom det fra?
-Åh, gud. -Hvad foregår der?
Hold familien her.
I er allesammen nødt til at blive, tak.
I hørte chefen.
Thomas.
Rolig.
Thomas!
Uanset hvad du har gjort, elsker jeg dig!
Thomas. Kig på mig.
Tag et skridt nærmere...
-Thomas! -...så skyder jeg.
Jeg står bare her.
-Jeg vil gerne tale med dig. -Bliv væk, eller jeg skyder! Jeg sværger!
BASERET PÅ INSPEKTØR GAMACHE-SERIEN AF LOUISE PENNY
Tekster af: Anders Langhoff
Kreativ supervisor Maiken Waldorff