Vi är här för att höra uppläsningen av Charles Morrows testamente.
Julia.
Vi är redo, mr Maynard.
"Jag, Charles Morrow, ger härmed min exekutor i uppdrag"
"att fördela det som återstår av min egendom enligt följande.
"Till mina barn, Thomas, Peter och Mariana,
"lämnar jag en summa på 20 000 dollar var.
"Till min hustru Irene
"lämnar jag resten av min egendom,
"med ett undantag.
"Det är passande att ni är samlade här,
"där så många dyrbara, lyckliga familjeminnen skapades.
"Chateau Belleforet är min största tillgång,
"och jag testamenterar härmed denna dyrbara klenod
"till det barn jag känner förtjänar det mest.
"Min dotter. Julia Morrow."
Nej, det stämmer inte.
Det kan väl inte stämma?
Det var er fars önskemål.
Grattis, Julia.
Efter all denna tid,
sliter du fortfarande isär familjen.
Är vi färdiga? Jag behöver en drink.
Inte helt.
Det finns en sista gåva.
Skåda den sista gåvan
från Charles Morrow till sin älskade familj.
Fan, den ser ut som Trump.
MORDSTENEN - DEL ETT
Skål. Grattis på bröllopsdagen.
Tjugosju år. Vad är er hemlighet?
-Han gör som jag säger. -Det gör jag.
Där hör du. Det är bara det.
Fortsätt med det.
Okej.
Vi borde göra det här oftare.
Pierre, innan du går,
-kan du titta på en sak? -Ja. Vad är det?
Det är brottsplatsen i Kevin Kis villa.
Vad tror du om stänkmönstren?
Det är svårt att dra några slutsatser, men...
Armand, lyssna.
Det är en sak att bevaka ett fall på avstånd
men att störa på en brottsplats...
En brottsplats som var okänd tills min inspektör hittade den.
Men ändå, det är inte lämpligt.
Jag säger det som vän. Du måste träda tillbaka.
Det kan kosta dig ditt jobb.
Pierre, det är dags att åka.
Njut av resten av din vistelse.
Och gör dig själv en tjänst?
-Koppla av. -Ja.
Nämen.
Förlåt...
Clara, Peter, min fru, Reine-Marie.
-Trevligt att träffas. -Vad gör ni två här?
Det är en familjesammankomst.
Prövning, snarare.
Vi ska sprida min fars aska, så...
Vi beklagar sorgen.
Det är okej. Det är familjens hotell. Det är därför vi gör det här.
Det är himmelskt här. Vi har alltid velat komma hit.
-Är du redo? -Vi får se.
Godkväll.
-God kväll. -Ja.
Jag tror att vi ska hit in... Japp.
Jag tror vårt rum är där borta. Jag ska bara kolla.
Du klarar dig.
-Vi går. -Okej.
Var är Julia?
Ja, var är Julia?
Typiskt att låta oss alla vänta.
Med lite tur vågar hon inte visa sig.
Vi är här för att sprida pappas aska.
Kan vi försöka vara hövliga?
Madame.
Det är skönt att se dig efter så många år.
Snälla, kalla mig "Julia".
Grattis till att du fick hotellet. Jag är så glad för din skull.
Du är den enda som är det.
Önska mig lycka till.
Ursäkta att jag är sen.
Vill någon ha champagne? Jag bjuder.
-Inte jag. Jag får halsbränna. -Ja.
Okej.
Hej, pappa. Länge sedan.
Bra att du insåg att du var skyldig mig.
Pappa var inte skyldig dig någonting.
-Du stack när du var 16. -På grund av det han gjorde.
-Han skyddade dig. -Han var ett monster.
Jag hatade honom.
Och jag var helt ensam. Ingen av er försvarade mig.
Även om ni vill låtsas att det inte hände, så gjorde det det.
Det hände mig.
Men det spelar ingen roll nu.
Jag har hittat min son. Hör ni mig?
Eftersom han är det närmaste jag kommer att ha en riktig familj,
kan jag lika gärna ge honom hotellet.
Du skulle bara våga.
Ni ska få se.
Nej, Armand.
Det var en mardröm.
Det var bara det.
Vad handlade den om?
Jag är inte säker.
Var det illa?
Ja.
Det kan vara ett gott tecken att du har de här drömmarna.
Kanske. Jag vaknar bara med en känsla av fruktan.
Du måste sluta anklaga dig själv.
Armand.
Kanske du borde gå till en terapeut?
Vad händer?
Chefskommissarien.
Det har hänt en olycka.
Håll alla borta.
Gå in igen, allihop.
God morgon.
Hon heter Julia Morrow. Vi hittade henne under statyn.
Först såg det ut som en olycka.
Men se här,
huvudet på statyn träffade hennes hals och kind.
Blodet kommer
-från ett annat håll. -Precis.
Jean-Guy?
Ett slag med något trubbigt.
Hon blev slagen,
sedan vältes statyn ovanpå så det såg ut som en olycka?
Möjligen en gruppinsats.
-Vad tror du om dödstidpunkten? -Kroppen blir mindre stel.
Så jag gissar någon gång igår kväll.
Det finns ett stängsel runt området.
Huvudgrinden är larmad.
Mördaren kan fortfarande vara kvar.
Få hit konstaplar som kan hålla kvar gäster och personal.
Och det finns märken där, där cementen inte hade härdat.
Lite på hans skor också.
Och se här.
Det finns fler.
Det är skit.
Om det är skit, så har någon satt dit den.
För Guds skull, du är chefen.
Vi har rätt att veta vad som händer på vårt eget hotell.
Om du kan vänta, madame.
Maurice, var är jakttrofén från svensexan? Den jag sköt.
I förrådet, sir. Beslaget var trasigt.
-Fixa det och häng tillbaka min trofé. -Ja.
Varför är det poliser överallt?
Madame Morrow. Jag skulle vilja prata i enrum.
Och vem fan är du då?
Chefskommissarie Gamache. Chef för mordfall vid polisen i Québec.
Ska du inte bjuda barnet på en läsk?
Det är bäst så.
Gå du, gumman.
-Nå? -Vad händer?
Jag har väldigt dåliga nyheter.
Det har inträffat ett dödsfall.
Julia.
Död?
Död? Men hur?
Han sa "mord", Thomas.
Ja. Julia har blivit mördad. Jag beklagar.
Jag måste veta var ni befann er och allt ni gjorde igår kväll.
Såg någon Julia efter middagen?
Min fru och jag gick till sängs efter middagen.
Jag också. Mariana följde med mig.
Sen gick jag till mitt rum.
Clara och jag åt middag i vårt rum.
Jag såg henne inte efter middagen. Jag var i köket och diskade.
Jag var på kontoret och gjorde kontorsarbete.
Jag kommer att behöva DNA-prov från er alla.
Är det nödvändigt?
Det kan vara det bästa sättet att hitta mördaren.
Du är säkert lika angelägen som jag.
Tack.
Det är första bröllopsdagen vi inte är tillsammans.
Du behövs här.
Och ta hand om dig. Ring mig när som helst.
Jag ska gottgöra det.
Det ser jag till.
Vilken maktkär typ beställer en staty av sig själv?
Den typen som gillar att döda djur för nöjes skull.
Charles Morrow var en hänsynslös affärsman.
Detta var familjens hem
tills han gjorde om det till hotell för 20 år sedan.
Hans tillgångar krympte och han behövde pengar.
-Vem ärver hotellet nu? -Mamman, Irene Morrow, är närmast anhörig.
Vi har gäster och personal att prata med, men fokusera på familjen.
Få en en bild av deras aktiviteter och eventuella avvikelser.
Och fråga hotellchefen om det finns övervakningsfilmer.
Någon var med henne vid den där statyn.
Agent Nichol?
Se på er, myser på ett fint hotell.
Jag har obduktionsrapporten till chefen.
World Wide Web fungerar fortfarande.
Jag är snabbare.
"Dödsorsak: blödning under skallbenet. Dödstid mellan 23.00 och 01.00."
Tack.
Nu när jag är här, vad kan jag hjälpa med?
-Vad gör du? -Jag måste hämta en stol till Clara.
-Peter, sitt ner. -Men...
Sitt ner. Vi ska börja nu.
Jag hade precis fyllt elva år.
Pappa sa att det var dags för mig att skjuta mitt första djur.
Djupt andetag.
Andas ut. Skjut!
Jag blev rädd, men...
Pappa lugnade mig.
Kom igen.
Jag har fällt den åt dig.
Hjälpte mig höja mitt gevär och göra slut på dess lidande.
Jag ville bara vara som du, pappa.
Jag hoppas jag gjorde dig stolt.
Julia då?
Borde vi inte säga något?
Peter?
Vad minns du av henne?
Hon var...
Hon var rolig,
smart, känslig.
Hon lyste upp varje rum hon kom in i.
Hon kunde linda er far runt lillfingret.
Åtminstone tills...
Madame, snälla.
Det måste ha kommit som en fruktansvärd chock.
Du och Thomas verkade inte så nöjda med arvet.
Det har varit tradition i tre generationer
att den här egendomen går från far till äldste son.
Ingen gillar att hållas ovetande.
Thomas behöver det inte.
Det är löjligt att vi är misstänkta.
I går kväll verkade det finnas mycket vrede och bitterhet runt bordet.
Innan du rycks med,
tycker jag det är rätt att vi bestrider testamentet.
Charles var sjuk på slutet.
Jag antar att han ville göra bot.
Bättre sent än aldrig, pappsen.
Du får gärna överta stället. Jag behövde inget från pappa.
Det är inte pengarna, det är principen.
-Jag var lojal. -Jag hade inget val.
-Jag tvingades bort. -Varför nämna det?
För att även om ni vill låtsas att det inte hände, så gjorde det det.
Det hände mig.
Så det var splittring i familjen när Julia lämnade hemmet?
Det har du inte med att göra.
Om det hjälper mig hitta din dotters mördare så har jag det.
Julia blev gravid när hon var 15.
Vi ordnade att barnet skulle adopteras. Vi tyckte det var bäst.
Och vad tyckte Julia?
Döm mig inte. Det var Charles beslut.
Han hade stora förhoppningar för henne och han var förblindad.
Jag hade inget val i frågan.
Det måste ha varit svårt för dig.
Nej.
Nu har jag förlorat henne för gott.
Om du blev pressad till det, madame,
kan du inte anklaga dig själv.
Chefen.
Jag är ledsen.
Det här är utsikten över bakdörren.
Han går mot trädgårdarna.
Du sa att när ni lämnade terrassen, gick du och Clara till ert rum.
-Ja. -Lämnade du rummet alls efter det?
Nej.
Vad?
Det finns övervakningsfilm av dig när du lämnar hotellet genom bakdörren,
och går i riktning mot statyn.
Jag letade efter Julia, men jag hittade henne inte.
Vart gick du?
Jag...
Inte statyn.
Ut på baksidan. Jag... På terrassen.
Jag gick in igen genom loungedörren, tog en drink och gick till mitt rum.
Och varför letade du efter Julia?
För att bli sams eller fortsätta bråka?
Pappa var inte skyldig dig.
-Du stack när du var 16. -På grund av det han gjorde.
-Han skyddade dig. -Han var ett monster.
Du försökte ändå desperat att göra honom nöjd, eller hur?
Jag var bara ett barn.
-Som skvallrade av elakhet? -Ja.
-Bara ett barn, va? -Ett barn!
Du svek mitt förtroende, Peter! På grund av dig, vet du vad...
Jag dödade inte min syster.
Det går inte.
Jag är nöjd med att måla och leva ett lugnt liv.
Thomas och Sandra ville ha hotellet.
Jag önskade inget av mina föräldrar.
Är vi färdiga?
Bara en sak till.
Vad tror du om de här ristningarna?
De fanns på din fars staty.
Det är pappas.
Han gav oss gåtor.
Oftast för att förödmjuka en av oss.
Sa att det var bra för karaktären.
Hindrade att vi blev oansvariga.
Det är en exakt kopia av en teckning jag gjorde.
Han erbjöd sig aldrig att köpa en av mina målningar.
Jag vet inte varför han behöll den.
Tack.
Vad gjorde hon förresten?
Tech-entreprenör.
Ganska framgångsrik tydligen.
Inte längre.
Hallå!
Du kanske skulle hämta kaffe.
Okej.
-Vad är numret till rumsservice? -Köket är utanför lobbyn.
Okej.
Har ni beställt lunch än?
MÖT MIG VID STATYN VI MÅSTE PRATA
Du sa att du och Peter åt middag på ert rum igår kväll.
Ja.
Sen skissade Peter, så jag tog ett bad.
Det kunde få mig att slappna av.
Clara, Peter sågs utanför hotellet strax före midnatt.
Han säger att han letade efter Julia.
Det visste jag inte.
Varför berättade han inte det?
Du svek mitt förtroende, Peter! På grund av dig, vet du...
Låt honom vara, Claire. Han har alltid gillat dramatik.
Det är "Clara", mamma.
Sa jag inte det?
Kan vi låta bli att göra det här?
Vad hände mellan dem?
Peter är den enda personen utan alibi.
Det är inte läge för hemligheter.
Han berättade för mig nyligen.
När Julia blev gravid
anförtrodde hon till Peter att hon tänkte rymma med sin pojkvän.
Av någon anledning
la Peter ultraljudsbilden på sin pappas skrivbord.
Julia var Charles favorit.
Kanske kände sig Peter åsidosatt.
Vem vet?
Hon förlät honom aldrig.
Han var tolv.
Så fort han träffar dem sätter det igång.
Skammen uppslukar honom.
Måste ha skakat honom när Julia dök upp.
-Peter är ingen mördare. -Man kan fort tappa fattningen.
Den sista stöten drivs av en känsla.
Oftast av orättvisa...
Eller skuld.
Möt mig vid statyn Vi måste prata.
Någon lockade Julia till hennes död.
Vi behöver handstilsprov från alla familjemedlemmar.
Hon hade sällskap någon gång igår kväll.
Jag hittade två vinglas. De blir testade.
Det mesta av området har kameror.
Det finns en blind fläck vid loungedörren,
och en annan vid bakdörren.
Vi vet inte hur länge han var ute?
Om Peter inte är vår mördare, betyder det att någon annan slank ut.
Någon ljuger. Kolla deras uttalanden igen.
Visst, chefen. Vem ska jag börja med?
Kolla att vi har alla gästernas info.
-Säg åt dem att de kan gå. -Okej, chefen.
Jag pratade med Peter Morrow om ristningarna.
Pappan verkar ha gillat gåtor.
Gillade att jäklas med barnen.
Hund, anka, katt, sköldpadda och hjort.
Peter säger han var hunden.
Patologen hittade tvättbjörnsavföring under Julias naglar,
så det var förmodligen hon som smetade ut det på hjorten.
Så om ristningarna är ett meddelande till familjemedlemmarna,
behöver vi veta vem hjorten var till.
Du var med din make i ert rum efter middagen runt 23.15?
Ja. Vi har inga hemligheter.
Och Julia var i sitt rum?
Du känner mig.
Till när egentligen?
Jag sviker dig inte.
Jag lovar.
Vi pratas vid.
Polisen fortsätter sitt sökande efter Kevin Kis,
efterlyst i samband med att
Blue Two-Rivers och Tommy Kis försvann för 19 månader sedan.
Arisawe och Kara måste undra vad som har hänt.
Har du pratat med dem?
De sa åt mig att inte ringa om inget nytt hände.
-Jag frågade Francoeur om jag kunde... -Låt mig gissa, blankt nej?
Något från Sandra Morrow?
Hon och Thomas gick till sitt rum 23.15,
och de var tillsammans hela natten.
Hon hörde Julia skratta i sitt rum
bredvid deras, strax efter att de kommit in.
Hon sa att det lät som om Julia hånade dem.
De här människorna.
En familjemedlem dör och de verkar inte bry sig.
Allt okej där hemma?
Ja. Inga fler problem.
Det är alltid något.
Ska du inte åka och krama dina flickor?
Jean-Guy och jag klarar oss här.
Glöm inte agent Nichol.
Hur skulle jag?
"Håll ögonen slutna."
"För om Medusa dyker upp, kan du aldrig återvända upp."
Mår du bra?
Jag kände inte faster Julia, men mamma sa att hon var ledsen.
Sa hon varför?
Mamma sa att de knäckte henne.
Det är därför hon håller mig borta från mormor.
Så du blir inte till sten?
Se vad som hände med morfar.
Bra att mamma skyddar mig.
Särskilt om en av dem är en mördare.
Varför sa du inte att du hade varit ute och letat efter Julia?
Jag ville inte oroa dig.
Du sa att konst räddade dig när du växte upp.
När blir livbåten ett fängelse?
Det är Julia, eller hur?
I dina verk.
Stänket av rött i mörkret.
Du har aldrig slutat försöka säga förlåt.
Du.
Om jag hade vetat att pappa skulle...
Vad trodde du skulle hända?
Jag vet inte.
Jag ville bara inte förlora henne.
Jag ville inte förlora henne.
Jag var medvetslös.
Den tomma minibaren bekräftar det.
Möt mig vid statyn.
Berätta inte för mamma?
Så du var med din dotter?
Nej.
Hon var ute för att titta på stormen.
Jag tror inte på gränser.
Ja.
Hoppades du på att ärva hotellet?
Jag?
Eftertruppen.
Ett misstag.
Jag var osynlig.
Och är fortfarande.
Vi träffade Julia då och då.
Enstaka bröllop eller begravningar.
Jag hoppades alltid att hon skulle komma.
Och hon såg rakt igenom mig.
Som om jag var osynlig.
Några planer för hotellet, Julia?
Jag tänkte hela stället kunde göras om.
Jag tänkte jag kunde hjälpa till att fixa stället.
Vi systrar.
Jag ser mig själv som en inredningsarkitekt.
Tack, Mariana, men det är ett hotell, inte ett kollektiv.
Jag stal det här innan pappa rev itu alla bilder av henne.
Jag ville visa det för henne.
Visa henne att vi var en familj.
Se så glad Julia ser ut.
Vi hittade de här ristningarna
på statyn din pappa beställde.
-Vet du vad de betyder? -Jag älskade pappas sjuka lekar.
Här.
Det är jag.
Sköldpaddan.
"Lugn och fin är melodin", sa han.
Det är alltid något.
Och de andra?
Ankan kan vara Thomas.
Varför tror du det?
Pappa kallade honom det sist han bad om ett lån.
"En vingbruten anka."
När var det, Mariana?
Två månader sedan.
Tack. Det är till stor hjälp.
Jag försöker fortfarande förstå det.
Trots allt som hänt mellan oss var hon ändå min lillasyster.
Det var säkert en chock att hon ärvde hotellet.
För Julia.
Inkräktare.
Jag sitter inte vid huvudändan.
Hur gjorde du det, syrran? Gav du gubben skuldkänslor på dödsbädden?
Jag sa inget till honom.
Men det spelar ingen roll nu.
Jag har hittat min son. Hör ni mig?
Eftersom han är det närmaste jag kommer att ha en riktig familj,
kan jag ge honom hotellet.
Du skulle bara våga.
Ni ska få se.
Så mycket för tur-manschettknappar!
Jag har inget behov av den här nedgraderade pengaslukaren.
Jag har pengar.
Varför behövde du låna 400 000 av din far då?
Jag ville investera det åt honom.
Han höll på att förlora sin förmåga.
Och ändå var han skarp nog att avvisa dig.
Jag hade inte förväntat mig något annat.
Vi hittade ristningar på din fars staty.
Vi tror att de representerar familjemedlemmar.
Jag är säkert hjorten.
Först född, först att jaga. Jag var pappas favorit.
Vet du varför Julia smetade ut tvättbjörnsavföring på din ristning?
Hon var avundsjuk på min relation med honom.
Men pappa gjorde henne en tjänst.
Skonade henne från att bli mor som tonåring, och skulden av en abort.
Jag behöver ett prov av din handstil.
Okej, här.
Vill ni ha pizza och se film?
-Ja. Tack, mamma. -Okej.
Ni väljer, men inget vi har sett hundra gånger förut, okej?
Hallå.
Hallå?
Hej, vem är det?
Inspektör Lacoste?
Det är Kevin Kis.
Kevin.
Var är du?
De sa att jag kan lita på dig.
Du måste tro mig.
Jag skulle aldrig skada Tommy eller Blue.
Okej. Vem gjorde det? Vet du?
Du är skyldig Blues familj att berätta sanningen.
Jag vet.
Jag vill.
Därför kom jag tillbaka...
Jag vill höra din version.
Kan du möta mig och min chef?
Inga andra poliser.
Vad menar du?
Kevin, är du kvar?
Lyssna, jag vet att det här gör dig rädd.
Låt mig hjälpa dig.
Jag kan prata. Men bara med dig.
Vi möts ikväll, där jag säger.
Annars hörs vi inte igen.
Okej. Var vill du träffas?
Maurice, hur länge har du känt Morrows?
Sedan jag var liten.
Min mor var hushållerska här,
och när det gjordes om till hotell blev hon chef.
Och när hon dog tog jag över.
Hur var Julia?
Hon bröt mot reglerna och pratade med mig.
Och så en sommar var hon borta.
Var det någon som sa varför?
Nej, de tog bara ner bilderna av henne och det var som om
hon aldrig funnits.
Min mamma brukade säga:
"Vi har inte pengar, men vi har kärlek."
Det kan inte ha varit lätt för dig.
Nej.
Jag är lättad att Thomas inte är ägaren.
Vad menar du?
Jag tror han var glad när Julia försvann. Det betyder
att han blev favoriten.
Gamache.
Finns det en match?
Elliot! En fråga.
Du sa att du var i köket för att diska efter middagen.
Har du något att tillägga?
Att du drack vin i Julias rum till exempel?
Nej, inte jag.
Hur förklarar du ditt DNA på vinglaset vi hittade där?
Elliot.
Du är den sista personen som såg henne i livet.
Och ändå sa du inget.
Varför inte? Har du något att dölja?
Hon bad mig möta henne på taket.
När jag kom dit, dansade hon i regnet.
Hon bjöd in mig till sitt rum för att dricka. Det är allt.
Vi hade sex.
På hennes initiativ.
När det var över gick jag och jobbade...
Du bad inte om ett möte vid statyn?
Jag sa inget för jag vill behålla jobbet.
När jag gick levde hon.
Chefen.
Vänta.
Vi har en träff på handstilen.
Och ett motiv.
Bra jobbat, Jean-Guy.
Du kan gå.
Jag vet att du saknar pappa.
Jag fick mer än nog av den mannen.
Jag saknar Julia.
Jag inser nu att vi svek henne på många sätt.
Vi kan åtminstone rätta till det.
Men hur?
Genom att respektera hennes önskan.
Jag tänker ge hennes son hotellet.
Han är trots allt mitt barnbarn.
Mr Morrow.
Kan vi prata lite?
Jag har några frågor som du kanske inte vill besvara inför din familj.
Vilka frågor?
Det är din handstil.
-Du bad Julia möta dig vid statyn. -Det gjorde jag inte.
Jag var på rummet med min fru. Sandra, berätta för dem.
Ja, vi var tillsammans.
Varför skulle jag döda henne?
Vill du att vi ska gå in på dina finanser här?
-Skitsnack. -Vilka finanser?
Det är ett missförstånd.
Jag föreslår att du reder ut det.
Inte här.
Hur vågar ni försöka snärja mig?
Alla trodde du skulle få hotellet, det fick du inte.
Du var arg och du har stora skulder.
Du är nästan i konkurs. Du är på väg att förlora ditt hus.
Du ville övertala Julia att ge dig hotellet?
-Sa hon nej? -Det här är trakasserier.
Rätt och slätt, och ni griper efter halmstrån.
-Det är din handstil. -Inga fler frågor utan advokat.
-Det kan ordnas. -Jag har ett alibi.
Ni ska inte ge mig skulden för det här.
Håll er borta från min familj.
Jag vill ha poliser vid grinden och runt området.
Ingen får lämna platsen.
Har du hängt upp jakttrofén ännu?
Nej, förlåt. Jag...
Idag, annars får du sparken!
Var det ett skott?
Herregud.
Var kom det ifrån?
-Herregud. -Vad händer?
Håll familjen här.
Ni måste stanna här allihop. Okej?
Ni hörde chefen.
Thomas.
Lugn.
Thomas!
Vad du än har gjort så älskar jag dig!
Thomas. Se på mig.
Ett steg närmare...
-Thomas! -Så skjuter jag.
Jag stannar här.
-Jag vill prata med dig. -Stanna där, annars skjuter jag!
BASERAD PÅ ROMANSERIEN OM KOMMISSARIE GAMACHE AV LOUISE PENNY
Undertexter: Märta Nilsson
Kreativ ledare Bachar Haj Bakir