FOR ET ÅR SIDEN
Du kom. Min kjære.
Takk.
Hvil nå.
Dette er for alt du gjorde mot meg.
Jeg håper du råtner i helvete.
SNØSTORM - DEL TO
For to dager siden var dere vitne til et drap.
Når jeg blåser,
skal dere innta plassene dere hadde på curlingkampen 2. juledag
i det øyeblikket alle steinene ble slått ut.
Er dette virkelig nødvendig?
-Hvordan skal dette hjelpe oss? -Det er mer enn det.
Ikke hjelp henne. Sjefen vil tro at hun er verdt å beholde.
Redd for at hun skal ta jobben din?
-Altså, middelaldrende, hvit mann. -Ja, ja.
Dine dager er talte.
Dere burde ikke være her.
Jeg sa det, men Crie insisterte.
-Jeg må vite hvem som drepte mamma. -Greit.
Du sto ikke der. Du sto lenger nede.
Han har rett. Du sto slett ikke der.
Ikke der heller. Hva gjør du?
Innta plassene.
-Damer, stod dere akkurat der? -Ja.
-Og dere så ingenting? -Vi så på Bea.
Og dere hørte ikke noen nærme seg rett før drapet?
Få Bea til å slå ut alle, så får du se.
-Heia Bea. -Kom igjen.
Heia Bea.
Noen koblet kabelen fra generatoren til CCs stol.
-Uten å bli sett eller hørt? -Så du at jeg gjorde det?
Så fort alarmen ble gitt,
kunne de fjerne dem og begrave dem i snøen.
Jeg trodde det var umulig uten å bli sett.
Det kan utelukke én drapsmann, men det kan vi ikke.
Det er godt mulig at én person handlet alene.
Drapsmannen eller drapsmennene valgte sitt øyeblikk nøyaktig,
da alles oppmerksomhet var på curlingen.
De visste at Bea ville slå dem ut.
Og de visste at det var den distraksjonen de trengte.
De så på. De ventet.
Og da CC tok av hanskene, koblet de til startkablene.
Hvordan visste de at hun ville ta av hanskene?
Ikke slipp ham ut av syne.
CCs mann, Richard Lyon, ble født inn i rikdom,
så han trengte ikke å jobbe, men han har mange patenter på elektriske oppfinnelser.
Så han vet hvordan elektriske kretser funker?
Kanskje den elektriske stolen var Lyons idé.
Betjent Nichol, ta en bakgrunnssjekk på Richards økonomi.
Han ble født inn i rikdom, men se hva som er igjen.
Skal bli.
Noe mer om CC de Poitiers?
Jeg har prøvd å finne ut hvem foreldrene hennes var. Helt blank.
Noen må vite det.
Hun kalte boken sin Be calm.
Kanskje det er en forbindelse med senteret.
Eller med Bea Mayer.
-God morgen, Bea. -Hei, førstebetjent.
-Vil du ha te? -Perfekt.
Skapte CC et helt trossystem
basert på en juledekorasjon moren hennes laget?
Har du lest boken hennes? Det er bare tull.
Lever du etter hennes filosofi og stenger følelsene inne,
gjør du alvorlig psykisk skade på deg selv.
Moren hennes var tydeligvis viktig for henne.
Eller ikke.
Vet du hvem hun er?
CC slo meg ikke som typen som bryr seg om andre enn seg selv.
-Så du likte henne ikke? -Jeg kjente henne knapt.
Mange kommer til Three Pines av alle slags grunner.
Tre furutrær plantet tett sammen som et tegn på helligdom.
Kanskje det var det CC lette etter.
Men hun fant noe annet.
BE CALM OG VIT AT JEG ER HER
Stjal hun det fra deg?
Det er fra Bibelen, ikke sant?
-Er du kristen? -Nei.
Internatskolen ødela det for meg.
Og det er bare en gave fra en venn.
Så du tror ikke i det hele tatt?
Jo. Jeg tror på ånden. Jeg tror på naturen.
Jeg tror alle har en forbindelse, men...
...organisert religion har drept og lemlestet for mange av mitt folk.
-Hva med deg? -Da jeg var på Cambridge,
pleide jeg å gå til katedralen hver søndag.
Sangen ga meg en dyp følelse av fred.
Nå har jeg ikke behov for en kirke eller en prest for å føle meg nær Gud.
Mistet du den fjæren?
Ja, takk.
Blåskrike er et symbol på klarhet.
Jeg bærer den med meg.
For å minne meg om noen.
Alle bærer på noe, ikke sant?
"Be calm og vit at jeg er her."
Nei. Det er feil. Det er: "Hold opp, og kjenn at jeg er Gud."
Salme 46, vers ti.
Jeg forstår at Gud ble byttet, men å feilsitere "hold opp" med "be calm"?
Det høres mer ut som det er med vilje.
Skulle ønske du var her.
-Det er Pierre, jeg må ta den. -Armand?
-Kom hjem i kveld? -Skulle ønske jeg kunne.
Jeg også.
Elsker deg, kjære.
Greit.
Ha det.
-Pierre? -Jeg tenkte du ville vite det.
Blue Two-Rivers' mor er tilbake i Montreal, utenfor SQ.
Jeg sendte deg et bilde.
Det er noe som ikke stemmer.
Familien tror ikke at hun ikke ville ringe for å spørre om barnet sitt.
Kan du dobbeltsjekke informasjonen?
Finne noe konkret så moren kan få ro i sinnet?
-Ja. Jeg gjør det du vil. -Takk, Pierre.
HVOR ER BLUE TWO-RIVERS?
Missy er ute igjen i dette været.
Hun klarer ikke å godta at Blue rømte.
Kan du klandre henne?
Jeg tenker stadig på jakken.
Det er en etterlysning ute for Blue og Tommy.
Hvis vi finner dem, kan vi gi familien en avslutning.
-Hva om Kara har rett? -Du så bildet.
Det er umulig å si.
Nei, men...
Det er en dongerijakke.
Jeg bruker min fra våren og hele sommeren,
kanskje høsten, men vet du når jeg aldri bruker den?
New York i desember.
CCs obduksjonsrapport.
Er ikke Jean-Guy tilbake?
Nei, jeg tror han fortsatt sjekker Saul Petrovs sted.
Hva er dette?
Ifølge obduksjonsrapporten
hadde CC de Poitiers 20 ganger den normale dosen av nikotinsyre i blodet.
-Nikotinsyre? Vitamin B3? -Folk bruker det som rensekur.
En høy nok dose kan gi hetetokter.
Hett nok til å ta av seg hanskene?
Noen puttet nikotinsyre i drikken hennes ca. 30 minutter før hun døde.
Det er det perfekte drapet.
Når stolen var aktiv, var det bare et tidsspørsmål.
Å få CC til å ta av seg hanskene var den siste delen av planen.
Noe hell med CCs foreldre?
Det er ingen fødselsattest i navnet Cecilia de Poitiers.
Som om hun ikke eksisterer.
I boken står det at foreldrene er franske, Eleanor og Henri de Poitiers.
Jeg tok kontakt med Police Nationale i Paris.
Og de svarte: "Ikke bry oss med teite spøker."
Eleanor de Poitiers var navnet til Eleanor av Aquitaine.
Hun var en av de rikeste og mektigste kvinnene i Europa.
Gift med Henri.
De var en middelalderkonge og dronning av Frankrike under korstogene.
-Så hun løy om foreldrene? -Med mindre hun er mer enn 800 år.
Så ut som hun hadde lagt seg under kniven.
Ikke rart at Paris trodde jeg var en premieidiot.
Hvorfor skulle hun lyve om foreldrene? Hvorfor finne på fantasiforeldre
-stjålet fra historien? -Kanskje de ekte ikke var gode nok.
Hei.
Hvorfor prøvde du å ødelegge disse bildene?
Jeg antar at de ikke ble tatt til en bok.
Planla du å utpresse CC med dem?
Nei. Jeg hadde aldri gjort det mot CC.
De var private. Bare for oss to. Og de er alt jeg har igjen.
Jeg visste at dere ville finne dem blant filene mine.
Kona mi måtte ikke vite det.
Jeg respekterer henne, selv om jeg ikke elsker henne.
Menn som er utro, respekterer ikke konene sine.
De stjeler tiden deres.
Dette er bilder fra curlingkampen.
Dusinvis av dem.
Hvorfor var ikke disse på minnepinnen du ga oss?
Fordi de er dårlige.
Vi så ikke på dem for en galleriåpning.
-Hva med dette? -Det er Richard som henter kaffe til CC.
-Ga Richard den kaffen til CC? -Ja.
Var det siste bilde?
-Jeg sa at dere kaster bort tiden. -Fotograferte du ikke CC
-under curlingkampen? -Nei.
-Han var opptatt med noe annet. -Ja.
Prøvde å bøte på hjertesorgen. Hun sa at det var slutt.
Vet du hvem CCs foreldre er?
Ja, CC var besatt av moren sin. Jeg vil si at hun hatet henne.
-Vet du hvorfor? -Hun sa at kvinnen var et monster.
Sa hun torturerte CC.
Gjorde hele barndommen til et rent helvete.
Men jeg så den redde lille jenta fanget på innsiden,
og det fikk meg til å elske henne mer.
Jeg tror ikke Saul Petrov er drapsmannen. Han elsker CC for høyt.
Richard ga CC kaffen.
Hvis han visste om affæren, er det et klart motiv.
Det ser ut som en vanlig sukkerpose.
Ja, men man kan ikke si at det er sukker.
Nikotinsyre kommer i pulverform.
Dessuten brukte CC sukker i kaffen sin.
Nikotinsyren kan ha blitt tilsatt før eller etterpå.
Tror du CCs mor kan være i Three Pines?
Hvor mange av dem er gamle nok?
Ruth Zardo, Bea Mayer, Kaye Thompson, Émilie Longpré.
Hvis den gale andedamen er moren hennes, skjønner jeg at hun holdt det hemmelig.
La oss finne CCs virkelige navn.
Det står på vielsesattesten, eller så endret hun det juridisk på forhånd.
Hvis vi finner fødselsattesten, finner vi ut hvem moren hennes er.
Pierre?
Jeg har snakket med vennen min i New York-politiet om Blue og Tommy.
Ja.
En vitneforklaring fra en narkolanger.
Tommy kjøpte amfetamin for to dager siden.
Blue var sammen med ham.
-Tuller du? -Jeg sender forklaringen nå.
Missy Two-Rivers vil nok ikke høre at datteren driver med amfetamin.
Hun er iallfall i live. Takk, Pierre.
Her er rapporten.
Hei, vennen.
Langeren i New York så Blue og Tommy i Queens for to dager siden.
-Kjøpte dop? -Det viser i det minste at hun er i live.
Hvis hun var i live, ville hun ha ringt.
Saken med avhengighet er at det gir mye skam.
-Om hun føler hun har sviktet dere... -Blue ruser seg ikke.
Hvis hun er der dere sier hun er,
hvorfor får dere ikke vennene deres til å hente henne hjem?
Atten er myndighetsalderen i delstaten New York.
Vi kan ikke tvinge Blue til noe.
Blue hadde aldri utsatt oss for dette. Det er ikke henne.
Det er tull. De samme løgnene som hver familie blir fortalt.
Vi vet at altfor mange urfolkskvinner har forsvunnet,
og vi har ikke alltid gjort en god jobb med å finne dem.
Men alle bevisene tyder på at Blue har rømt.
Jeg beklager, Missy.
Men dette er ikke engang vår sak.
Og uten motstridende bevis er det ingenting vi kan gjøre.
Nei.
Nei, nei!
Denne protesten din...
Jeg er redd for at en overivrig SQ-betjent vil fengsle deg hvis du ikke stopper.
-Jeg vet at du føler... -Ikke si hva jeg føler.
Kan du vite det?
Hvordan kan du forstå hvordan det er å sitte der,
dag etter dag, usett.
Folk som deg går forbi og sier ingenting.
-Gjør ingenting. -Vi ville aldri gått forbi...
Du gjør det akkurat nå. Du sier at Blue lever...
...og at etterforskningen stopper.
Men jeg vet...
Jeg vet det her inne at dere tar feil.
Blue er borte.
Barnet mitt er borte.
Hvorfor leter du ikke etter meg lenger?
Du leter på feil plass.
-Etter deg? -Etter drapsmannen.
Sannheten ligger i det vi ikke kan se.
Du må lytte til stillheten.
Det er der du finner monsteret.
Unnskyld?
Ikke noe hell med kjemikerne, men jeg sjekket Richard Lyons økonomi.
Skolepengene var forsinket et par ganger, ubetalte regninger,
og de levde langt over evne.
Han gjorde noen dårlige investeringer og tapte formuen.
Slik CC brukte kredittkort, vet jeg ikke om hun visste om det.
Men nå går det strålende med Richard. CC var forsikret for nesten en million.
Jeg vil si at det er en million motiver.
Flott arbeid, betjent Nichol. La oss besøke ham.
Greit.
Vi vet om forsikringen.
-Jeg drepte henne ikke. -Ditt navn står på forsikringspapirene.
Signaturen din. Hvorfor kjøpte du dette store huset?
Jeg overførte pensjonen min for dette stedet for å gjøre CC glad.
Hva heter CC egentlig?
-Cecilia de Poitiers. -Det er det ikke.
-Det eneste navnet jeg kjenner. -Hva het moren hennes?
Eleanor de Poitiers.
-Hva har dette med saken å gjøre? -Kanskje ingenting. Kanskje alt.
Du kunne få en million dollar. Du var sint.
Du visste om affæren med Saul Petrov, ikke sant?
Du følte deg ydmyket.
Og du hadde den perfekte muligheten til å sprite opp kaffen hennes.
-Det er bare sukker. -Du har evnen og kunnskapen
til å improvisere en elektrisk stol. Du kan drepe noen med strøm.
Det gjorde jeg ikke.
-Jeg drepte henne ikke. -Helt ærlig...
Du virker ikke så opprørt over dødsfallet.
Du har rett. Jeg er ikke opprørt. Jeg er lettet.
For første gang på mange år...
...kan jeg våkne og vite at ingen kommer til å se på meg som om jeg byr dem imot.
Og ingen vil gjøre Crie noe.
Det kunne ikke ha vært lett å leve med en du hatet.
Jeg hatet henne ikke. Jeg elsket henne, men jeg hatet den hun ble.
En bølle som bare likte å forårsake smerte.
Så du drepte henne?
Tror du at vi kan manifestere vår egen virkelighet, førstebetjent?
Jeg skulle ha lagt hendene rundt den utro halsen hennes og kvalt henne til døde.
Men i stedet fantaserte jeg om det da hun døde.
Så med mindre jeg manifesterte det, drepte jeg henne ikke.
Forsikringen er i beste fall indisier.
Vi har ingen bevis på at det var Richard, og vi trenger bevis.
Nichol, dra tilbake til St. Anthony's og se igjen.
-Isabelle, bli med meg. -Ja.
-Det er så stille. -Jeg liker det.
I Montreal hører jeg ikke meg selv tenke. Men her blir hver tanke forsterket.
Du må sjekke Missy.
Arnot fortalte meg at hun er utenfor Sûreté igjen.
-Hun vil fryse i hjel. -Kan du hente henne?
Kjøre henne hjem? Si at jeg kommer snart.
-Ja. -Takk.
-Går det bra? -Det er det kalde været.
Kommer rett inn i lungene.
Det er vakre blomster.
-En gave fra noen spesiell? -Nei. En gave til noen spesiell.
Datteren min. Hun hadde hatt bursdag i dag.
Det var leit.
Skjedde det nylig?
Har du hatt et låst rom du ikke ville gå inn på,
for hver gang du gjorde det, ble du knust?
Ja.
Og noen ganger
sjekker jeg døren og ser inn for å se om det fortsatt gjør vondt.
Da datteren min, Colette, var 17, fikk hun synge på Opéra de Montréal.
Jeg var syk, så mannen min var med. De kjørte hjem.
De var like utenfor landsbyen, på den veien der oppe,
da snøstormen begynte.
De så aldri lastebilen.
En mors eneste oppgave er å beskytte barnet sitt.
Men da barnet mitt trengte meg mest, var jeg ikke der.
Datteren min døde for mer enn 30 år siden.
Men for meg er det som i går.
Jeg tenner et lys for henne hver dag.
Det var leit.
Du aner ikke hvordan det er å begrave de to menneskene
du elsker høyest i verden.
Unnskyld?
Det slo meg at boken hennes var det viktigste for Madame de Poitiers,
så jeg spurte meg selv hvilket eksemplar som var viktigst.
Jeg fant dette i det aller første.
Mellom kapittel ti: "Snøstorm for sjelen"
og kapittel 11: "Det blir helt hvitt til slutt."
Navnet hennes var Cecilia Longpré.
Det er et eksemplar og det er bleknet, men moren heter "E"-noe Longpré.
Émilie Longpré. Jeg visste det.
Her er leksjonen:
Aldri la følelsene villede deg fra magefølelsen din.
Ok.
Bra jobbet.
Hei.
Émilie?
Émilie,
du sa at du knapt kjente CC, at du bare hadde én datter.
Det stemmer.
Du er CCs mor, ikke sant?
Jeg løy ikke.
Jeg kjente knapt CC, og jeg er ikke moren hennes.
Jeg er tanten hennes.
CCs mor var søsteren min, Eleanor...
"El". Fikk døtrene våre den samme måneden.
-Skulle være perfekt. -Men det ble det ikke?
Nei.
El var alltid urolig.
Jeg håpet at det å bli mor ville gi henne stabilitet,
men det forsterket depresjonen hennes.
Så da CC var ti år,
fikk El et sammenbrudd.
Hun ramponerte huset.
Da det ikke var noe igjen å rase mot, så...
-Hun angrep sitt eget barn. -Angrep hun CC?
Ja. El ble sperret inne.
CC ble tatt vare på av faren sin. Han var ikke en vennlig mann.
Noen år senere, da hun kom ut, prøvde El å få tilbake CC,
og da hun mislyktes, begynte hun å drikke.
Hvor er El nå?
El døde på et krisesenter i Montreal for omtrent et år siden.
Det ene øyeblikket var hun frisk, plutselig sluttet hun å puste.
De kunne ikke finne noen dødsårsak, så
rettsmedisineren omtalte den som mistenkelig.
Sa du det til CC?
Ja. Og hun dukket opp her like etter.
Et øyeblikk, da jeg så henne,
trodde jeg kanskje hun var min andre sjanse.
CC var ikke ute etter familie.
Hun ville sjekke at jeg ikke røpet hvem moren hennes var.
Hun trodde virkelig at boken og filosofien hennes ville gjøre henne berømt,
og at hele verden ville tro på eventyret hennes.
Kanskje hun fant på historien fordi hun bare var
et redd barn, såret, alene i verden.
Du... Du ser etter det gode, selv i den verste menneskene.
Og noen ganger finner jeg det.
Hvorfor sa du ikke at dere var i slekt?
-Richard og Crie nevnte det aldri. -De vet det ikke.
Jeg tryglet CC om å la meg være en del av Cries liv.
Hun sa at jeg kunne se Crie vokse opp på avstand.
Hvis jeg fortalte henne eller Richard hvem jeg var,
ville hun flytte og jeg ville aldri få se Crie igjen.
Kanskje vi deler blod,
men det er ingenting av meg eller min familie i den grusomme kvinnen.
Jeg så henne drepe det stakkars barnet med ord.
Émilie.
Førstebetjent, jeg føler meg ikke bra. Kan vi gjøre det ferdig i morgen?
-Det er så mye vi må snakke om. -Jeg vet det.
-La meg få denne kvelden. -Vi fortsetter i morgen tidlig.
Kle deg varmt.
Det skal visst bli snøstorm.
Betjent Nichol, det er en mistenkt du må holde et øye med.
Missy.
Kan jeg sitte her litt?
Hvorfor det?
Så du kan si at datteren min er ute og ruser seg
mens barnet skriker etter moren sin?
Vi lovde at vi skulle finne Blue og...
Og det gjorde vi.
Hvordan kan dere finne henne når dere leter i feil verden?
Det må være vanskelig å akseptere det.
At hun forlot familien sin,
-barnet sitt. -Moren min rømte
fra internatskolen da hun var 15 år.
Og sverget at da hun fikk barn,
skulle hun gjøre hva som helst for å beskytte dem.
Og det gjorde hun.
Fikk aldri kjærlighet eller omsorg selv.
Men hun klarte å holde meg trygg og var glad i meg hele livet.
Men jeg klarte ikke å holde Blue trygg.
Samme hvor glad jeg var i henne, for jeg kunne ikke endre det
at hver gang hun forlot samfunnet, så var hun i fare.
Så samme hva bildet og vitnet sier, tar de feil.
Blue rømte ikke. Noen tok henne.
Noen gjorde henne vondt.
Hun er død. Jeg vet det.
Og nå er det ingen som leter etter henne engang.
Vi stolte på at dere ville hjelpe.
Dere vendte dere bort.
Isabelle.
Missy lar meg ikke kjøre henne hjem. Det er minus 20 ute.
Hun føler seg sviktet.
-Vi gjorde det vi kunne. -Gjorde vi?
Det er meldt om kraftig storm.
Ikke kjør tilbake. Bli i byen.
Ok, ha en fin kveld.
-Du kjente Émilies søster El, hva? -Vi gikk på samme høyskole.
"Be calm". Det er en kode.
Det er alle navnene deres.
Bea, Kaye, El, Em.
Dere tilpasset en salme, ga den et personlig preg.
Dere må ha vært veldig nære for å ha et eget hemmelig navn.
Å bygge et liv rundt det.
Vi var vel det.
Du og Kaye og Em, er dere fortsatt venner?
Ikke forlat landsbyen, er det greit, Bea?
Tuller du?
Søren.
-Émilie? Se ovenpå. -Ja.
Sjef!
Jeg tror du vet sannheten, førstebetjent, så...
...takk for at jeg fikk gå i går, så jeg kunne gjøre dette på min måte.
Jeg drepte CC.
Jeg sølte spylervæsken.
Jeg puttet nikotinsyren i kaffen hennes.
Jeg festet startkablene.
Det er slik det er å være gammel.
Ingen kan se deg lenger.
Du kan gjøre hva som helst fordi du er usynlig.
Jeg beklager at jeg tok et liv, men...
...jeg måtte redde Crie fra det monsteret.
Den vakre jenta fortjener å være lykkelig.
Hent SIJ og legg det blant bevisene.
BE CALM OG VIT AT JEG ER HER
Hvor er Émilie?
Hvor er hun?
Du vet hva hun gjorde, ikke sant?
Bea, la meg hjelpe henne. Hvor er hun?
Østveien.
Utenfor landsbyen, der familien hennes døde.
Hun drar dit iblant når hun vil føle seg nær dem.
Émilie!
Det går bra.
Det kommer til å gå bra. Det går bra.
Det var sykehuset.
De tror Émilie vil klare seg.
Tenk deg en kjærlighet så stor at du ville kaste bort livet ditt for den.
Ville ikke du gjort det for barnebarnet ditt?
-For Reine-Marie? -Jo.
Beklager spaningen.
Jeg var oppe sent og prøvde å løse saken.
Alle har gjort det, betjent Nichol.
Bare ikke la det skje igjen.
Greit.
Kan jeg beholde disse?
Du tuller, ikke sant?
Hva? De er så myke.
Sannheten ligger i det vi ikke ser.
Går det bra?
Man ser ikke metallklørne med mindre du snur dem.
Émilie kunne ikke ha sett dem, så hun kunne ikke ha visst det.
Hva sier du?
Det var ikke henne.
Jeg tror drapsmannen tilsto til henne. Fortalte henne nesten alt.
Émilie visste om nikotinsyren, om spylervæsken,
og startkablene, men ikke vinterskoene.
Bare drapsmannen visste om skoene.
"Kan jeg ikke inspirere kjærlighet, vil jeg skape frykt."
Émilie inspirerte kjærlighet.
Vennene hennes ville ha gjort alt for henne.
-Til og med lyve. -Men hun tilsto.
Mange uskyldige mennesker tilstår.
Jeg ba deg om å lytte. Det var jeg som var døv.
Émilie sa at ingen så henne, som om hun var usynlig.
Hun var ikke den eneste som var usynlig.
Vær så snill.
-Vær så snill, ikke gjør dette. -Monsieur Lyon, jeg må komme inn.
Glade jul
Hellige jul
Engler daler
Ned i skjul
Hit de flyver
Med
Paradisgrønt
Hvor de ser
Hva for Gud er skjønt
Jeg trodde jeg forsto deg fordi vi hadde opplevd det samme, men...
...det var ikke det.
Vi har noe til felles.
Begge begravde vi smerten.
Et sted dypt der den ikke kunne finne oss.
Men kroppen vet det.
Smerte finner alltid overflaten...
...på en...
...eller annen måte.
De bruker de stolene for å straffe barn.
Gi dem støt.
Ikke nok til å drepe.
Nok til å gjøre vondt.
Det var der du fikk ideen, ikke sant? Du er smart.
Faren din lærte deg nok det skolen ikke gjorde
om elektriske kretser.
Men moren din trengte ikke stolen for å straffe deg.
Skuffelsen hennes var nok.
Men du er elsket, Crie.
Av faren din,
og noen som ville ofre livet for deg.
Mener du tanten min?
Hun fortalte det dagen etter mamma døde at vi er i slekt.
Det var for sent.
Mamma sa alltid at man måtte fikse sine egne problemer.
Samme hvor vanskelig det er.
Så jeg fikset det.
Jeg gjorde bare som henne.
Jeg håper du råtner i helvete.
Vi var aldri her.
Ingen barn burde
se det du så.
Havner jeg i fengsel?
Jeg håper ikke det.
Jævla gærning.
Hun er et barn, betjent Nichol.
Alle barn fortjener å bli reddet. Medfølelse koster ingenting.
Hele landsbyen var stille mens CC mishandlet henne
og feiret da hun var død.
Hun var sluttdepotet
av alt moren og bestemoren fryktet og fantaserte om.
Som Frankensteins monster.
Et lappeteppe av all deres skrekk.
HVOR ER BLUE TWO-RIVERS?
Missy!
Nei! Missy!
HVOR ER BLUE TWO-RIVERS?
Tekst: Bente
Kreativ leder Heidi Rabbevåg