-Vad vill vi ha? -Rättvisa!
-När vill vi ha det? -Nu!
-Vad vill vi ha? -Rättvisa!
-När vill vi ha det? -Nu!
-Vad vill vi ha? -Rättvisa!
-När vill vi ha det? -Nu!
-Vad vill vi ha? -Rättvisa!
-När vill vi ha det? -Nu!
-Vad vill vi ha? -Rättvisa!
-När vill vi ha det? -Nu!
-Vad vill vi ha? -Rättvisa!
Man skulle ha trott att de ville vara hemma på julafton.
Jag tror det är precis vad de vill, sir.
De har alla någon de älskar som saknas i deras familj.
-När vill vi ha det? -Nu!
-Vad vill vi ha? -Rättvisa!
-När vill vi ha det? -Nu!
-Vad vill vi ha? -Rättvisa!
VAR ÄR BLUE TWO-RIVERS?
Flytta på er!
De säger att nära och kära försvinner två gånger.
En gång i verkligheten och en gång i polisens arkiv.
Idag står de utanför La Sûreté du Québec och kräver att bli hörda.
Fem tusen ursprungsamerikanska kvinnor har förlorats i folkmordet.
Tio kvinnor från Iotenen'tón:ni Mohawk-samhället
har anmälts försvunna det senaste året
och polisen gör ingenting!
-Jag vet inte, fröken. -Varför letar ni inte efter min dotter?
STOPPA VÅLDET
-Var är Blue? -Lägg av för fan!
Jag skiter i dina rättigheter!
Armand!
Jag har rätt att protestera!
Hallå! Gå tillbaka!
Tillbaka för helvete!
-Sluta röra dig. Du gör det bara värre. -Släpp henne!
Ge mig nyckeln.
-Var är din jävla respekt? -Förlåt, sir.
Jag är ledsen.
Armand!
VAR ÄR BLUE TWO-RIVERS?
Är Blue din syster?
Ja.
Hur länge har hon varit borta?
Över ett år nu.
Försvann hon från ditt samhälle, från Iotenen'tón:ni?
Nej.
Hon fick skjuts och kom inte hem.
-Vem har hand om ditt fall? -Ingen tar hand om vårt fall.
Varken nu eller senare.
Blue har varit borta i 13 månader och 11 dar.
Fredsbevararna bad polisen om hjälp för nio månader sedan.
Vi väntar fortfarande.
Hur gammal är Blue?
-Arton. -Tror du inte att hon har rymt?
Hon skulle inte lämna Pearl.
Pearl är Blues dotter. Hon älskade henne mest av allt.
Vi bor här, till vänster här.
Kom. Låt oss få in dig.
Vem vill se tecknat och äta kakor?
Vi kallade henne vår blå nötskrika, för när hon var liten
älskade hon att busa, gömde sig var som helst hon fick plats.
Men det här är inget bus. Hon är där ute någonstans
och hon är rädd och ensam.
Hjälper du oss hitta henne?
Ja.
SNÖRÖK - DEL ETT
Där är han, äntligen.
Reine, förlåt.
-Du missade champagnen. -Jean-Guy är väl här.
Äntligen.
-Vad, ingen Enid? -Nej, hon är sjuk.
Jag gav henne nudelsoppa med kyckling.
Jag sa att jag kommer så sent som möjligt.
-Isabelle, god jul. -God jul, chefen.
Jag måste tyvärr gå tidigt.
Jag har två uppspelta små flickor hemma.
Jag förstår. Lycka till med att få dem att sova.
Tack för presenterna.
-Varsågod. -Ta hand om dig.
-God natt. -Jag följer dig ut.
Hallå.
Armand, min vän!
Tog med din favorit. Hela vägen från Skottland.
Och inte en antydan till torv.
Pierre! Min jul är perfekt.
Så, vad fan hände idag?
-När du körde hem den där familjen. -Vad skulle jag annars göra?
Francoeur kommer att ge dig problem.
Vet du hur många av dessa fall som hamnar på mitt skrivbord som mord?
Du leder en operation omkring Iotenen'tón:ni, eller hur?
Känner du den där familjen? Two-Rivers?
Inte direkt.
Vi utreder en kille som heter Kevin Kis.
Och Blue Two-Rivers dejtar hans bror Tommy.
Vi undersökte hennes försvinnande för att se om de hängde ihop.
Kevin försvann samtidigt som Blue och Tommy, så...
Hittade du något?
Fredsbevarare tror att de rymde sin väg.
Vi hittade inget som tydde på att de hade fel.
Alla ledtrådar vi följde,
sa att Blue och Tommy sågs senast
få skjuts med Kevin Kis i hans pickup.
-Har du spårat honom? -Försökte.
Pickupen sågs senast passera gränsen.
Kan du kolla nummerskyltarna åt mig?
Visst.
Men de här fallen kommer att krossa ditt hjärta.
De flesta av familjerna får inga svar
och jag vet att du blir besatt av det här.
Det är din stora kväll. Vi får inte bli försenade.
Hon lovade.
Jag slår vad om att hon möter oss där.
Små konstverk.
Det är en Li Bien-boll.
Det här är den sista.
Har din mamma gjort dem?
Gjorde dem.
Förstörde dem.
Hon rev ner allt pynt från granen när jag fyllde tio.
Det var glas överallt.
Hon skrattade.
De förde bort henne.
Hon lovar alltid att komma och sedan kommer hon inte.
Hon kommer att vara där.
Din mamma skulle inte vilja missa det här.
Crie. Vi ser fram emot din sång ikväll.
-God jul. -God jul, Richard.
Å nej! Inte så här!
Inte så här!
Jag älskar dig så här.
Inte så här!
Jag älskar dig.
Skit.
Kom igen, en bild till? Är det inte därför jag är här?
Jag vill vara med dig, CC...
Jag är hellre här än lyssnar på ett gäng barn
som gnäller över min dotters sång!
Jag menar för alltid.
Du är galen!
De sålde mig en dröm om jul
De sålde mig en stilla natt
Bara han.
Tills jag trodde på israeliterna
Och jag trodde på Jultomten
Och jag tittade mot himlen Med uppspelta ögon
Tills jag vaknade med en gäspning Vid gryningens första ljus
Och jag såg honom Och genom hans förklädnad
Jag önskar er en hoppfull jul
Jag önskar er ett modigt helt nytt år
Du dök upp.
Det är klart jag skulle dyka upp.
Jag är här för att titta. Jag bryr mig inte om...
De sa att det kommer snö till jul
De sa att det blir fred på jorden
Halleluja, jul vare sig Det är himmel eller helvete
Den jul vi får, förtjänar vi
Var var du, mamma?
Jag var där, eller hur?
Jag tror att det finns en enda
choklad-snöflinga kvar på granen.
Förlåt, mamma.
Det var en olycka, CC.
Nej.
Det enda misstaget här
var att gifta mig med dig
och föda den där!
Här är ditt kaffe, Ruth.
Tror du att det är kashmir eller kattunge?
Jag satsar på kattunge.
Hon har säkert fångat och flått den själv.
Vem fan tror hon att hon är?
Har du inte hört? Hon är den nya du. Hon har skrivit en bok.
Har skrivit mer än hon har läst.
Under rustningen är hon säkert en fin tjej.
CC är inte så dålig.
Visar Claras senaste konst för den store Saul Petrov.
Hoppas att han rekommenderar mig till ett av de där fina gallerierna
-som visar hans arbete. -Får hon betalt?
-Förlåt. Jag glömde sockret. -Ja, visst.
Det kunde hon behöva.
Välkomna, min damer och herrar, till annandagens curlingmatch i Three Pines!
En applåd för dessa tuffa kvinnor, De tre Gracerna!
Denna skräckinjagande kvartett tävlar mot
de obesegrade...
Curl Power!
Three Pines! Hälsa dem varmt välkomna tillbaka.
Välkomna till stan, mina damer.
Ni är så snygga.
Vi börjar alldeles strax.
Så nu är det dags att få något hett från bistrokillarna.
Jag vet vad jag vill ha...
Mandelmjölk, en shot latte med hälften socker
och hälften sötningsmedel, min kära.
Det är okej.
Du måste vara Richard. Saul Petrov.
Vi har träffats en gång förut, på din utställning i Toronto.
Ja, visst.
Vi måste gå vidare. Det börjar snart.
Kom, vi måste hitta våra platser.
CC, har du hunnit visa mina verk för Saul Petrov än?
Han tyckte att mitt arbete var lovande.
Nej, det gör han inte. Jag är ledsen.
DE TRE GRACERNA
Det är fortfarande igång.
Spelarna är på isen och vi är redo att börja.
Var goda att ta plats.
Ta era platser!
Håll energin uppe.
En varm applåd för Bea!
Gracerna jagar efter vinsten!
Kommer de att lyckas?
-Curl Power sopar till perfektion. -Okej. Kom igen, mina damer.
Vilken fantastisk träff och sladd från De tre Gracerna.
Kom igen!
Vill ni sopa min veranda, tjejer? Kom igen, damer.
Den blev kortare än förväntat.
Trycket ökar. De tre Gracernas tur igen...
Dessa mäktiga matriarker kan bli guldmedaljörer!
En fantastisk dubbelträff!
Nu ligger pressen på Curl Power!
Så där ja!
Fantastisk träff!
Nu är det helt jämnt. Tre poäng vardera. Vi har en tuff match i Three Pines.
Här kommer den!
Kom igen, damer!
Hon gjorde det!
Kom igen, Tre Gracer!
Ja!
Spelet är slut för Curl Power!
Vilket sätt att förlora,
besegrade av ett gäng seniorer.
SAKNADE KVINNOR OCH FLICKOR
FALL: BLUE TWO-RIVERS
-Sir. -Jag avbryter din semester.
Jag skickar ut dig ur stan.
Han straffar mig för att jag körde hem familjen.
Din vänlighet är din största styrka.
Jag är inte säker på att Francoeur håller med.
-Se till att hålla dig varm, älskling. -Det gör jag.
-Jag är ledsen. -Var inte det.
VÄLKOMMEN TILL THREE PINES
-Välkommen till vischan. -God jul på dig, Jean-Guy.
Det var meningen att jag skulle dricka drinkar ikväll.
Jag var på väg att äta den bästa kalkonmackan någonsin.
Jag skulle se en film med flickorna.
Säg att jag bjuder på biobiljetter och popcorn
-efter nyår. -Det glömmer de inte.
Mathilde glömmer ingenting.
Fina skor.
Jag hade bråttom att åka.
Reservkängor och en jacka där bak.
Tack.
Chefskommissarie Gamache. Yvette Nichol.
Kommissarie Beauvoir. Vi har träffats.
Jag kommer ihåg.
-Hej. -Inspektör Lacoste.
Wow, inspektör.
Lever din dröm.
-Du var först på plats? -Jag var i stan i närheten.
Jag besökte mina vänner när Cowansville-polisen anropade.
Du vill väl tillbaka. Vi ska inte uppehålla dig.
Nej, generaldirektör Francoeur sa att jag ska stanna så länge det behövs.
Det måste vara ödet. Han föreslog att jag skulle avsluta träningen hos dig.
Sa att jag borde lära av den bäste. Dig.
-Den bäste. -Agent Nichol,
gå igenom det du har hittills med oss.
Okej, japp. Följ mig.
Offret var CC de Poitiers.
Hon tittade på en curlingmatch när hon kollapsade
framför i stort sett hela byn.
Inte för att någon såg något.
-Har du pratat med våra vittnen? -Bara för att få namn och adresser.
Men folk här gillar verkligen att prata.
-Och ingen såg något misstänkt? -Ingenting.
Ena ögonblicket sitter hon i stolen, andra är hon död.
Elektrisk chock precis här mitt i en curlingmatch.
En lokal kvinna försökte återuppliva henne. Ruth, något.
Santo, Zanto...
Nu är det borta.
-Jag borde ha skrivit ner det. -Det hade varit till hjälp.
Det verkar ha varit en absurd olycka.
Förlåt att jag släpat hit er för ingenting.
Är du säker?
Hon fick en elchock, så...
Alla misstag jag gjort beror på att jag antog något,
och sedan handlade jag som om det vore fakta.
Väldigt farligt.
Vi borde ha en tatuering på baksidan
på den hand vi skriver eller skjuter med:
"Jag kan ha tagit fel."
Okej, du skojar inte.
Offret...
Offret har skrivit en bok.
Hur får man elchock här i det fria?
Kan snön fungera som vatten, som en miniugn och ett badkar?
Har du hittat du en miniugn?
Hushållsapparater stänger av sig själva numera.
Om du kastar en miniugn i badkaret, har du bara sönder den.
Det är nästan omöjligt att elchocka någon.
Att göra det inför vittnen...
Det skulle vara korkat att prova.
Det skulle vara genialiskt att lyckas.
Tack.
Hallå. Jag kommer att behöva...
-Har du träffat agent Nichol förut? -Ja. Hon skulle ha en veckas träning.
Hon hällde kaffe på min favoritskjorta, förstörde ett oersättligt dokument
och avslöjade en hemlig adress för en våldsam gärningsman.
Hon skulle behöva träning.
Du måste ha glömt Francoeur på din jullista
eftersom han skickade hit oss och gav oss det puckot.
Jag vet att du gillar att rädda hopplösa fall
och göra dem till ditt projekt, men...
-Snälla. -Du verkar glömma, Jean-Guy.
Du var mitt projekt en gång.
Ja.
Är det här fru de Poitiers satt?
Ja, precis där, sir.
-Hur vet vi att hon fick elchock? -Händer och fötter var svedda.
-Ja. -Varifrån fick värmeelementet ström?
En generator.
Kanske de fäste den till fru de Poitiers.
-Hon skulle ha märkt det. -Inte om hon tittade på curlingen.
-Gillar folk det så mycket? -Här gör de det.
Kanske apparaten är trasig.
Det är metall. Hon kan ha rört den, fått en elchock och fallit.
Vad gör startkablar i närheten av en curlingrink?
Kanske agent Nichol är något på spåret.
Kanske använde mördaren generatorn
för att elchocka fru de Poitiers avsiktligt.
Men om jag har rätt,
varför skulle man välja att mörda någon
så utstuderat och offentligt?
Det är mycket hat. Vilka är de anhöriga?
Vem bygger ett hem där barn lider?
Det är en gammal skola
för ursprungsfolket.
Uppenbarligen störde det inte vårt offer.
Ring patologilabbet, ta reda på när vi kan få rapporten.
-Inspektör. -Tack.
Jag ville höra om ni har något nytt.
Hur ser era framsteg ut?
Någon är där.
-Ska vi slå in dörren? -Det är ingen film.
Det finns en sörjande familj där inne.
Okej.
Chefskommissarie Gamache.
Förlåt, jag var på vinden.
Kom in.
Hej.
Min dotter, Crie.
Det här är polisen. Säg hej är du snäll.
Hej, Crie.
Jag heter Armand Gamache.
-Jag är ledsen att höra om din mamma. -Hon är chockad.
Det är vi båda två.
Vi kanske kunde prata någonstans privat.
Crie bryr sig inte.
-Men det gör jag. -Okej.
Här inne.
Stanna hos henne.
CC var inne i en stressig period,
hennes första bok skulle komma ut.
Jag har redan ett ex.
Agent Nichol är ett fan.
-Inte direkt ett fan... -Jag har inte läst min än.
Du kanske kan säga oss vad din frus filosofi gick ut på.
Det handlar om att hålla ens känslor inne, fångade.
Som vit färg på väggen.
Fast inte på väggen,
Li Bien.
Bakom väggen, på insidan.
Vilken tid åkte hon till curlingmatchen?
Jag är inte säker. Tidigt.
Hon åkte dit med en kollega, Saul Petrov.
-Porträttfotografen? -Ja.
Han bor i Montreal, men hyr en bostad här under julhelgen.
För CC.
-För CC? -För att fotografera henne.
Han tog det där.
VAR LUGN
Han dokumenterar hennes liv till hennes nästa bok.
Tog han några bilder av curlingen?
Ja.
Är han ofta tillsammans med din fru?
Det är inte som du tror.
Han kan ha tagit ett fotografi av personen som dödade henne.
Kan du komma på någon som ville skada henne?
CC var inte den lättaste att komma överens med.
Hon var otålig.
Hon tolererade inte dumbommar.
Jag är säker på att hon förargade några här
men det betyder väl inte att någon skulle vilja döda henne?
Jag måste prata med din dotter.
VAR LUGN - KONSTEN MED LI BIEN EN NY FILOSOFI AV CC. DE POITIERS
Crie?
Får jag sätta mig?
Jag förlorade min mor...
när jag var lite yngre än du.
Min far också.
-Var du ledsen? -Ja.
Ja, jag var jätteledsen.
Jag kan inte säga att smärtan försvinner.
Men jag lovar att du överlever det här.
Jag kan inte ta bort smärtan, men...
Jag kan hjälpa dig förstå vad som hände med din mor.
Sorg känns ibland som rädsla, eller hur?
Men det är det inte.
Sorg är...
Kärlek.
Kärlek som inte har någon plats.
I morgon måste vi få yttranden från alla på curlingmatchen.
Vänner och familj?
Sant. Och vi måste också hitta fotografen, Saul Petrov.
När kommer patologirapporten?
Färdig imorgon bitti.
Bra. Och ett situationsrum.
Nichol, du kan nog hjälpa, du kommer härifrån.
-Ja, visst. -Bra.
Och vad gör vi nu?
Nu?
Inget mord har någonsin lösts på fastande mage.
Vi hoppades på ett bord.
Hur länge var han där?
Han var med på det.
Ursäkta mig, men... Det är CC, eller hur?
-Vem är konstnären? -Clara Morrow.
Hon är lokal. Det bor många konstnärer här.
-Kan jag träffa henne? -Du har tur.
Hallå, Clara. Du har ett fan.
Förlåt att jag avbryter.
-Gamache. -Clara Morrow.
Har du målat det här?
Från ett fotografi. Hon hade inte tid.
Det är så mycket som händer under ytan.
Precis som hos CC.
-Kände du henne väl? -Nej, bara lite, men...
Hon verkade så perfekt.
Men det var något under ytan.
Det är som när man målar över en gammal tavla man hatade,
och alla säger att de älskar den
men du vet att om du skalade av det översta oljelagret,
skulle den gamla målningen finnas kvar.
Det är väldigt vackert.
Som om man kan se in i hennes själ.
Jag visste inte att polisen kände till konst.
Min fru har en enorm talang.
Ännu inte upptäckt.
-Trevligt att träffas. -Ja.
Gissa vem som hittat ett perfekt situationsrum?
Bra jobbat.
Rusta er, allihop.
Ingen av oss ska någonstans.
Vad tycker ni? Det är perfekt, eller hur?
VAR LUGN CENTER
Hejsan!
Är det ditt ställe?
Var lugn är ett kulturcenter
mest använt av Iotenen'tón:ni Mohawk-samhället.
Iotenen'tón:ni? Nära Three Pines?
Bara ett par kilometer åt det hållet.
-Vill du se det andra rummet? -Ja.
Ibland håller jag hantverksworkshops här,
men nästan ingen kommer hit före töperioden. Så...
Tack, frun. Detta är perfekt.
Folk här omkring kallar mig Bea.
Kände du möjligen CC de Poitiers?
Hennes bok och detta hus har samma namn.
Var lugn har varit här i 20 år.
CC de Poitiers, inte lika länge. Måste vara en slump.
Ovanligt val för en infödd kvinna, polis.
Ja.
Jag fick den galna idén att jag kunde förändra saker...
Från insidan.
Hur går det?
Du vet.
Vilka är ditt folk?
Jag vet inte.
Jag adopterades när jag var ett år. Så...
Sir, enligt CC:s kreditkortsutdrag,
har hon betalat för många hotellrum i Montreal.
Även när hon bodde där, innan hon flyttade till Three Pines.
Jag tror att någon hade lite kul vid sidan av.
Skaffa en lista över var hon bodde och när,
och när hon checkade in och ut.
Genast, sir.
Kriminaltekniska spår på startkabeln?
Nej, ingenting.
Men det är ett väldigt vanligt märke, som alla har i garaget här omkring.
Den var tillräckligt lång för att nå mellan CC och generatorn,
så den kan ha använts.
För att offret skulle dö måste fyra saker hända.
CC måste stå i vatten, hennes händer måste vara bara,
och hon måste röra vid den enda saken som var elektrisk.
Strömmen leddes genom hennes kropp, ut ur fötterna och ner i vattnet.
Vet vi vad den blå pölen under stolen var?
Det är spolarvätska.
Det måste ha spillts medvetet.
Spolarvätska finns inte på curlingbanor.
Så vad gjorde den där?
Elektricitet är som en levande varelse. Den försöker desperat hålla sig vid liv.
Den rusar från en plats till nästa.
Genom metall, genom kroppen, ner i jorden.
När CC:s hand rörde vid källan,
skulle hennes hjärta ge efter på några sekunder, om hon rörde jorden.
Omöjligt.
Sulan på hennes snökängor skulle ha skyddat henne från chocken.
Fast hon bar inte kängor med gummisulor.
Titta på de här sulorna.
Metallklor.
Så, CC stod i pölen
med spolarvätska med metallklor på sina stövlar.
Mördaren gjorde hennes stol elektrisk.
Fru de Poitiers avrättades.
Chefen?
Har du någonting?
En adress till fotografen, Saul Petrov.
Han hyr ett hus en knapp kilometer från CC:s hem.
Hotellet där hon betalade för rum,
personalen säger att han ser ut som killen hon har var med.
Vi besöker honom.
CC tyckte det var lättare om jag var nära.
Lättare för vad?
Avsluta arbetet med hennes bok.
Jag tog bilder till den.
Din relation med CC rörde bara arbetet, eller...
Strikt professionellt.
Hon betalade för det här.
Och hotellrum i Montreal,
checkade in och ut under dagen.
-Mötte hon dig? -Mig? Nej.
Jag är gift.
Vi har datumen så vi kan kolla övervakningsfilmerna
på Ritz Montreal, om det är lättare.
Okej, vi träffades där, men bara för att prata om jobbet.
Två gånger i veckan i ett år?
Jag tog vad jag kunde få.
Vad fotograferade du?
CC såklart.
Fick inte nog av att fotografera det ansiktet.
Hon ville ha bilder med samhället, ville känna att hon var en del av det.
Men de tyckte nog inte att hon passade in.
De fick henne att känna sig utanför.
-Tog du bilder på curlingmatchen? -Ja. Några.
Vi behöver se dem.
Och lämna inte Three Pines.
Visst.
CC åt i bistron några gånger.
Hon klagade alltid över något.
Fisken var för benig, såsen för fet.
Jag har bara pratat med henne som kund, ärligt talat.
Jag tror att Myrna kände henne ganska väl.
Vi hade några samtal om hennes bok,
och hur många ex hon trodde jag behövde beställa till butiken.
Hon bodde i en gammal skola.
Skulle hon vara intresserad av ett kulturhus?
CC hade bett Sophie spela vid boksläppet.
Jag såg fram emot det.
Och vi var båda glada över möjligheten,
men hon var lite kritisk av Sophies spel.
Vi tyckte det var bäst att vi hoppade över den möjligheten.
Jag målade henne, men hon hade inte tid att sitta modell.
Hon var väldigt intresserad av Peters arbete.
Vi pratade om konst till hennes enorma hus
och diskuterade våra favoritgallerier.
Hon bodde på vårt B&B.
Ja, för ett år sedan.
Ja, ungefär ett år sedan.
Bra recension.
-Ja. -Ja, kul.
Hon verkade lite kall om jag ska vara ärlig.
Jag fick inte intrycket att hon och hennes man var lyckliga.
Ärligt talat kände jag henne knappt.
Hon var inte intresserad av gamlingar som vi.
Nej.
Vad fan vill ni?
Ruth Zardo, får vi komma in?
"Glöm vad? Din sorg, din skugga,"
"vad som gjordes mot dig dagen för trädgårdsfesten
"när du kom in, bränd av solen,
"din mun bitter av socker,
"och sa till dig själv i badrummet: 'Jag är inte favoritbarnet'."
Förlåt mig,
min fru och jag är stora fans.
Jag bor här ute för att undvika fans.
-Tar det lång tid? -Det hoppas vi inte.
Vad kan du berätta om CC de Poitiers?
-Inte mycket. -Du kände henne.
Inte bättre än någon annan.
Hon flyttade in i det hemska huset för ett par månader sedan.
Det hade stått tomt i flera år.
Sedan köpte CC det.
Hur en person känner för fåglar berättar mycket om dem.
CC hatade dem också.
Kan du berätta om curlingen? Du var först att ingripa.
CC dog. Vad ska man berätta?
Kanske du såg något eller någon nära henne precis innan?
Ingenting alls.
Frankenstein, intressant val.
Är vi klara?
CC mördades, fru Zardo.
Och jag är sen till min bokklubb, chefskommissarie.
Fick dig!
MYRNAS BOKHANDEL
Det där är så hemskt.
Vi har faktiskt stängt.
Kan jag hjälpa dig, chefskommissarie?
Vi behöver er hjälp.
Jag har försökt få en känsla av...
En känsla av vem CC de Poitiers var.
Vad vill du ha? Hennes jävla livshistoria?
Vi kände henne knappt.
Men du målade henne.
CC skulle visa Claras verk för en inflytelserik vän,
men det blev ingenting.
Målningen var ett tack.
Hon ville inte ha den.
CC var skadad, hon visste inte vad tacksamhet är.
Så du var inte heller ett fan.
Många av er säger att ni knappt kände henne, men...
Hon gjorde många människor upprörda.
Hon blev arg på dig, Myrna? När du inte ville vara värd för hennes boksignering.
Hon ville ha sin lanseringsfest på bistron, och ni vägrade.
Dagen efter fick ni stänga för en inspektion
efter en anmälan om matförgiftning.
Många av er verkar känna henne mycket bättre än ni låtsas om.
Om ni kommer på något som vi borde veta,
kan ni kontakta oss.
Vi kommer att vara på Var lugn. Annars kan ni ringa mig.
Chefen, jag ska berätta en sak.
Den här byn är den mest välkomnande platsen på jorden.
Men om man inte hör hemma här,
får Three Pines reda på det och jagar iväg en,
på något sätt.
Godnatt.
De fick så de teg.
Och det är så man gör.
-Pierre? -Så du är fortfarande ute på vischan?
Ja, fortfarande här.
Hittade du något om Blue Two-Rivers-fallet?
Jag sa att de sågs senast i Kevin Kis pickup, eller hur?
-Ja. -Den där pickupen
filmades när den korsade Brooklyn Bridge för två veckor sedan.
Och igen inne i Red Rook. Det är ett område i Brooklyn.
Mycket vapen, mycket droger.
Jag lät en polis kolla
inlägg på sociala medier taggade med Red Rook.
-Fick du något? -Pingar det till dig.
Det är Blue och Tommy.
Vi försöker spåra den som la upp det.
Jag vet inte hur jag ska tacka dig.
Reine-Maries matlagning och en spelkväll räcker bra.
Lågt pris.
Berätta nyheten för Two-Rivers.
Tack, Pierre.
Jag måste åka till Mohawk-samhället vid Pine Ridge.
Iotenen'tón:ni?
Jag måste prata med Blue Two-Rivers familj.
Har du fått tillstånd av Francoeur?
-I så fall följer jag med dig. -Tack.
Vi har goda nyheter om Blue.
Den här bilden togs för två veckor sedan i Brooklyn.
Vi undersöker inlägget för att få mer information.
-Hon lever? -Ja.
Vi vet att ni har blivit besvikna förut, men ni kan lita på oss.
Om hon levde skulle hon ha ringt oss.
-Vi har inte alla svar. -Hon skulle ha ringt.
Hur var Tommys förhållande till sin bror? Kevin.
Nära. Deras mamma dog för flera år sedan, de hade bara varandra.
Kevin gav honom mat att äta och kläder på kroppen.
Han tjänade inte sina pengar helt laglydigt.
Säger vem? Han hade rättigheten att sälja cigaretter skattefritt.
Inte lagligt.
Våra lagar är olika.
Han försörjde sig på sitt eget sätt
i en taskig situation, därför stämplar du och ditt land det som ett brott.
Kan Tommy ha övertalat Blue att åka iväg med honom?
Och lämna sitt barn?
Nej, omöjligt.
Jag har insett att människor kan göra de mest oväntade saker.
Det kanske blev mycket för henne?
För att vi är infödda misshandlar vi barn och överger folk?
Det tror jag inte. Det är nog inte lätt att vara en ung mamma.
Pearl är allt för Blue. Hon försökte säkra deras framtid.
Det stämmer inte.
Hon skulle börja på college. Hon jobbade hårt för betygen.
Hon bar den här i Brooklyn för två veckor sedan.
Kan inte hänga i hennes garderob.
Det är omöjligt att veta om det är samma jacka.
Vad vill du helst tro?
Att ditt barn är dött, eller inte behöver dig mer?
Vi måste spåra henne.
Efterlys henne i delstaten New York.
-Okej, god natt. -God natt.
BOKKLUBBEN FRANKENSTEIN
MISSTÄNKTA
MYRNAS BOKHANDEL
VAR LUGN
En lukt av brand fyllde den förskräckta luften.
CC de Poitiers var inte längre där.
Bästa jävla grillfesten jag någonsin varit på.
Sir. Varför gjorde du det där?
Varför flyttade du bilderna?
För att alla hatade henne.
Varenda en av dem.
Men hade någon av dem ett motiv?
Hon sårade var och en av dem, på ett eller annat sätt.
Okej, men vem av dem gjorde det?
Har du läst Mary Shelleys Frankenstein?
Jag är ingen stor läsare, sir.
"Monstret är dött, och byborna firar."
I berättelsen firar byborna inte bara monstrets död.
De dödade honom själva.
Så, tänk om det var allihop?
Undertexter: Märta Nilsson
Kreativ ledare Bachar Haj Bakir