SERIÁL NETFLIX
Kdo jste? Vraťte se!
- Deane! - Stůjte!
Počkej! Možná má zbraň!
Kdo jste?
- Deane, počkej! - Vraťte se!
- Panebože. - Hej!
Hej!
Zatraceně!
Co to sakra je?
Hej!
Vraťte se! Stůjte!
Kde je?
Nevidím ho.
Kde sakra je?
Ne!
Hej!
Jdou po nás.
Co vás sem dnes přivádí?
- Ve sklepě máme tajné dveře. - Vedou do tunelů.
Našli jsme tam nějakýho chlapa.
Honili jsme ho, ale zmizel.
Soudě podle toho vašeho výlevu v klubu
si myslíte, že v tunelu jsem byl já, že?
Protože jste řekli, že tohle všechno dělám já s Karen.
Myslíte si, že se vás snažíme vyděsit, abyste dům prodali?
A co ta vaše teorie o Johnu Graffovi?
Jo, už vím!
Já jsem vlastně zametl vraždy, které Graff spáchal, pod koberec.
To jste řekli přede všemi.
Takže možná v tom s Graffem jedeme spolu.
My jen říkáme,
že celou dobu do domu vedl tunel. Hledali jsme na internetu.
Pašeráci takové tunely používali za prohibice.
Je tam postel. Je tam i jídlo.
Ten, kdo to dělá, tam dole očividně přespává.
Nebo je jich víc. Já a John Graff.
Mohlo by to být víc lidí, a proto jsme tu.
A žádáte o pomoc člověka, kterého z toho pořád ještě podezříváte.
Víte co, chlape?
Pořád je dost možný, že jste v tom s Karen zapletení.
Mohl byste to popostrčit a sehnat povolení k prohlídce.
A trochu si to u nás vylepšit,
ať vás odebereme ze seznamu hlavních podezřelých.
Dobře, takže co přesně po mně chcete, abych dokázal svou nevinu?
Dobrá.
No, vstup jsem už zabarikádoval.
Ale myslím, že byste to měl prohledat.
Ty tunely, protože…
Možná i několik chlapů. Zjistit, kam vedou.
- Protože je to jak bludiště. - Jsou všude.
Vedou k Mitchovi a Mo,
- rozhodně i k Winslowovým. - Winslowovým.
Chápu. Rozumím vám.
Jo, takže udělám následující…
Nehnu sakra ani prstem.
- Cože? - Promiňte?
Slyšeli jste. Myslíte si, že vám pomůžu?
Po tom všem?
Obtěžovali jste mě a mou dámu na veřejnosti.
Nařkli mě!
Taková arogance!
To je neuvěřitelný.
- Je to vaše povinnost. - Nemůžete to zazdít.
No, tak sledujte.
Hodlám vás dva ignorovat, až se poděláte.
- Jste sami. Já končím. - Půjdu na FBI.
Kam? Do Newarku?
Zavolám jim. Řeknu, že jste na cestě.
Jsou to mí kámoši.
Se dvěma z nich jedu o víkendu na lov.
A potom půjdu po vás, hajzle.
Z důvěryhodnýho zdroje vím, že jste napsal aspoň jeden z těch dopisů.
Nenapsal!
- To není pravda. - Cože?
- Proč bych to dělal? - Dům je na vás moc, co?
Máte toho nad hlavu. Potřeboval jste z toho ven.
Věděl jste, že podat falešné udání je zločin?
Za to je rok a půl ve vězení.
Kolik jste jich už podal, Deane?
Tak šest? To máte deset let za mřížemi.
- Počkat. - Víte, jak se říká tomu,
když někomu vyhrožujete, a on kvůli vám musí evakuovat budovu?
V tomto případě vaší rodině.
Tomu se říká teroristická hrozba.
To je kravina.
Konečně se na něčem shodneme.
Od chvíle, kdy sem přišly ty vaše upjatý ksichty,
se tu topíme v kravinách, protože to je to jediný,
co z vás leze, pane Brannocku.
Tak proč i s tou svou milou ženuškou nevypadnete sakra z mýho kanclu?
Nevím, jak to zjistil, ale já mu to neřekla.
Neřekla jsem Chamberlandovi, že Dean psal jeden z dopisů.
Přísahám, že mluvím pravdu.
Možná to byl ten znalec písma.
Řekla jsem, ať si to nechá pro sebe, ale zas tak jsem ho neznala.
Ale já to nebyla. Nevím, jak to dokázat,
ale budete mi muset věřit.
Podívejte, vím, že jste mě podezřívali.
Doporučil mě Chamberland,
což je člověk, kterému už nevěříte,
ale já nemám motiv vám ublížit.
A nezbývá mi moc času, rozumíte?
Kvůli tomu případu v noci nespím a nebudu mít klid, dokud ho nevyřeším.
Měla bych trávit čas s dcerou a vnučkou,
ale místo toho jsem tady a snažím se to s vámi vyřešit.
A říkám vám,
že to vyřeším s vámi nebo bez vás.
Tak si Deane prosím sedněte,
ať vám můžu říct, co jsem zjistila.
Fajn. Dobře, tak mluvte.
Podívejte, chápu. Jste oba pod ohromným tlakem.
Musíme to vyřešit,
než to westfieldská policie hodí na vás.
Připadá mi, že už mi hrabe.
Pokaždé, když si to projdu, tak mi vyjde jiný pachatel.
Třeba teď si myslím, že to byla Karen.
Ale policie v tom musí přece jet taky, ne?
Nebo je to Mitch a Mo a ten jejich kult?
Možná Andrew Pierce není blázen.
Nebo je to úplně někdo jiný?
Cože?
Sledovala jsem vodítko vaší dcery k Rogeru Kaplanovi.
Myslím, že to byl on.
- Vážně tomu věřím. - Proč?
Kvůli bývalé ženě.
V těchhle případech se nám hodí komplikovaný rozvod.
Žena si pak stěžuje.
A věřte mi, že exmanželka Rogera Kaplana si na něj pěkně postěžovala.
- Ano? - Jste Trish Kaplanová?
Ne. Teď už ne.
S Rogerem se rozvedli před 25 lety.
Opustil ji kvůli své bývalé žačce.
S Rogerem jsme rozvedení už…
Nemluvili jsme spolu ani 10 minut, a řekla tohle.
Jestli někdo píše podivný dopisy o domu
a říká si Stráž,
tak je to rozhodně Roger.
- A sakra. - To jsem přesně řekla.
A sakra!
Potom mi odříkala celý jeho příběh.
Roger vyrostl ve velmi skromných poměrech.
Žil v maličkém bytě s rozvedenou matkou.
Tehdy v 50. letech to byla pohroma.
Hrozná ostuda.
Ale Roger měl kamarády z bohaté části města.
Páni. Koukej na ty šindele!
A to na střeše je ochoz?
Nemůžu uvěřit, že tu vážně bydlíš.
- Neuvěřitelný! - A nebyl posedlý
jen vaším domem.
Ale ještě jedním na Oak Terrace 55, kde bydlel další jeho kamarád.
- Proč na náš dům tak zíráš? - Prostě se mi líbí.
Jdeš si hrát, nebo co?
Jo!
To je vážně bizarní.
Ale je to tak.
Byl to chudý kluk z rozvedené rodiny.
A jeho kamarádi, od kterých se nijak nelišil,
žili v nádherných domech,
které jemu připadaly jako Šangri-La.
A tak se chtěl stát architektem,
studovat architekturu, ale neměl na to.
Neměl peníze. Místo toho šel na komunitní školu.
Na večerní školu Rutgers
a našel si práci jako učitel angličtiny na Westfieldské střední.
Ellieině škole.
Ten samý rok se oženil s Trish.
Říkala, že byli moc šťastní.
Nemohla mít děti, ale zdálo se, že mu to nevadí.
Měli díky tomu čas na výlety autem
napříč celým východním pobřežím, aby viděli domy, které měl rád.
Tady je.
Koukej na to! Naživo je ještě hezčí.
Myslíš, že jednou budeme v takovém domě taky žít?
Nikdy nevíš.
Ale já nekoupím jen tak ledajaký.
Musí to být dům, který vážně miluju.
Jeden do sbírky.
A potom se někdo rozhodl prodat dům na Maple Grove Lane 89.
- Je krásný. - Opravdu úchvatný.
- Ty oblouky… - Skvělé.
Ty tomu nerozumíš, já ten dům musím mít.
Lásko…
No, Rogere, už máme tři nabídky.
Můžu jen říct, že ta vaše není nejvyšší.
Ale víte co? Jedna věc se dělat dá.
Agentka mu řekla, ať prodejcům napíše dopis,
a vysvětlí, jak moc se mu dům líbí,
co pro něj už od dětství znamená,
že se o něj bude starat líp než ostatní kupující.
I když jsme nenabídli tolik co oni.
Jo, to dnes dělá hodně lidí.
No, tenkrát se to nedělalo.
Tak Roger sedl za psací stroj.
Vážení majitelé domu na Maple Grove Lane 89,
váš dům zbožňuji už přes 35 let,
už od dětství.
Váš domov mi poskytl na dálku útěchu, něco, o čem jsem mohl snít.
Teď se zdá, že by se ten dětský sen mohl splnit.
A hádejte, co se stalo.
- Vzali nejvyšší nabídku. - Protože tak je to vždycky.
Rogera to zničilo.
Nikdy jsem ho neviděla tak brečet.
Tak smutný nebyl, ani když mu zemřela matka.
Tehdy ho napadlo použít to ve výuce.
Nejprve to byla jen malá skupina žáků v kurzu kreativního psaní.
ÓDA NA DŮM
Ale po deseti letech z toho byla senzace.
Óda na dům.
Vaším úkolem
je najít dům, který zbožňujete,
a napsat mu zamilovaný dopis.
Buďte popisní, zapojte fantazii.
Co na tom domě obdivujete?
Jaké by bylo v něm bydlet?
Délku dopisu nechám na vás.
Hodnotím na základě upřímnosti.
Jednu kopii dáte mně
a druhou pošlete majitelům domu.
Ale nepodepisujte se.
V anonymním dopise budete mnohem otevřenější.
Nebude je číst nikdo jiný než majitelé domu a já.
Otázky?
Ano, Miko.
Můžeme napsat vlastnímu domu?
Rozhodně ne. Musí to být cizí dům.
Dobrá otázka.
Tak dobrá, užijte si to.
Majitelé domu na Folsom Bridge Drive 901,
myslím, že váš dům je fakt boží.
Líbí se mi, že okna vypadají jako jeho oči
a dveře jako pusa.
Zajímalo by mě, kdy byl postaven. Nejspíš před 100 lety…
Jestli dům je něčí hrad, pak ty, dome na Bolingbroke 452,
jsi ten nejkrásnější hrad, o kterém by mohli snít králové a královny.
Jsi opravdu magické místo.
Být tvými majiteli musí být skvělé.
Kdybych se mohl přestěhovat,
vybral bych si tebe, dome na Oriole Road 84.
Ten břečťan, co po tobě roste, vypadá super. Jako svetr.
Ten kurz byl neskutečně populární
a on ho vedl každý rok až do důchodu.
- Třicet let. - Páni.
Ten kurz ho i tak nějak přerostl.
Proto vytvořili tu facebookovou skupinu.
Dětem se to hrozně líbilo.
Včetně Miko,
kterou si nakonec vzal.
Naprostá kráva, mimochodem.
Ale pamatujete si ten druhý dům, který Roger v dětství miloval?
Oak Terrace 55.
Do domu začaly chodit dopisy.
Rogerův kamarád, co v něm bydlel, se v dospělosti odstěhoval.
Teď tam bydlela jeho sestra Carol Flanaganová.
Její syn chodil k Rogerovi na hodiny angličtiny.
Takže když přišel první dopis,
věděla, co to Óda na dům je.
Milý dome na Oak Terrace 55,
zdravím, starý příteli.
Už je to moc dlouho,
tak ti chci napsat, jak moc tě obdivuji, domečku.
Tvé krásné táflování.
Zářivé vitráže na podestě do druhého patra.
Jsi úžasný poklad, jako nádherná šperkovnice.
Ahoj, mami.
Danny!
Mluvil pan Kaplan v hodině někdy o našem domě?
Myslím že ne.
Dalších deset let jim chodil jeden dopis ročně.
Milý dome na Oak Terrace 55,
vidím, že starý dub za tebou prořezali…
Proč proboha někdo předělal šindele na té tvé krásné střeše?
Nikdo by si snad netroufl vyměnit starý kotel ve sklepě, ne?
Jednou jim ale přišel dost jiný dopis.
Byl zlý.
Milý dome na Oak Terrace 55, proč mi nikdy neodepíšeš?
Takovou dobu tě miluju, obdivuju tě.
A jak mi to oplácíš? Nijak.
Tak dlouho ti dávám svou lásku, touhu.
Co po mně tedy chceš? Vztek?
Věř mi, že to nechceš.
Nechceš vědět, jaké by to bylo.
A o týden později
jí přišel dopis od někoho, kdo si říkal Stráž.
Milá paní Flanaganová, dostalo se vám tolik mého času.
Sleduji váš dům a udržuji vás v bezpečí.
Vaše rodina měla vždy můj obdiv
a mým přáním vždy bylo, aby zažila jen to nejlepší.
Hrdě jste se promenádovala po tomto svém pokladu.
Ale obrátila jste si dům proti sobě.
Dům na Oak Terrace 55 odmítl vás i to vaše domýšlivé naparování.
Je skutečným důvodem toho, že se vám rozpadla rodina, vaše chamtivost?
Trish, jak to, že toho o Carol Flanaganové tolik víte?
Protože hned další den přišla za mnou.
Dobrý den.
Dala mi ty dva dopisy, co přišly týden po sobě.
Můžete potvrdit, že jsou od vašeho exmanžela?
Carol, tyhle jsou rozhodně od Rogera.
Co udělala? Proč nešla na policii?
Šla. Prý jí nijak nepomohli.
Nijak zvlášť je to nezajímalo.
To zní povědomě.
Co kdybychom šli všichni tři na adresu Oak Terrace 55
promluvit si s Carol Flanaganovou?
- Krásný dům. - No teda!
Překvapuje mě, že vám nepřišlo víc dopisů.
- Pojďte dál. - Páni.
- Bože, to je krása! - Díky.
Porozhlédněte se.
Zdědila jsem dům po rodičích, když zemřeli.
Můj bratr Dave se v dětství přátelil s Rogerem.
Dům nechtěl.
Myslel, že pro jednoho je moc velký.
Já jsem rozvedená.
Syn žije v Nashvillu. Dcera je na vysoké.
Na Rutgers, takže není daleko.
Prosím, posaďte se.
- Udělejte si pohodlí. - Díky.
Nádhera!
Krása, opravdu.
Jak jste mě našli?
Na Facebooku?
Párkrát jsem tam něco přidala.
Ti lidi mě vážně nesnáší.
Slyšeli jsme od exmanželky Rogera Kaplana váš příběh.
Podívej na ty vyřezávaný trámy.
- Úžasný. - Nádhera.
- To je legrační. - Co?
Zníte úplně jako Roger Kaplan.
V dopisech taky mluvil o takových věcech. O drobnostech,
o kterých nikdo jiný nikdy nemluvil.
Podívej na ty sloupky zábradlí! Nádhera!
Víš, který řezbář je dělal?
To táflování je naprostá lahůdka!
Byl tak divné dítě.
Ale mé děti k němu chodily do kurzu a líbilo se jim to.
Poslední dopis, ten od Stráže,
nemáte ho u sebe? Můžeme ho vidět?
Jo.
Úplně jako dopisy, které chodí nám.
Je to stejný styl, stejné písmo,
dokonce i stejný papír.
Jo, ale víme jistě, že je psal Roger Kaplan?
Ty dopisy s Ódou na dům rozhodně zní jako on,
ale Stráž píše jinak. Nemyslíš?
Nora má pravdu. Roger píše domu.
Stráž… on nebo ona píše jeho majiteli.
To je dobrej postřeh.
To mi řekli i na policii.
Prý nejde dokázat, že jsou od stejné osoby.
Ale vy jste si tím jistá?
Dopisy od Stráže začaly chodit, když se lidé dozvěděli,
že se manžel odstěhoval a že se rozvádíme.
Roger mě tak chtěl vyhnat z domu, aby ho mohl koupit.
Je to úplně jasné.
Ale vy jste se nebála.
Čeho? Rogera?
Chlapa, který se jako malý bál
kotle ve sklepě?
Ne.
Jen jednou…
Když přišel dopis od Stráže, šla jsem na policii,
ale bylo jasné, že mi nepomůžou.
Jednou jsem šla do postele…
A někdo mě sledoval.
Rogere Kaplane!
Ty slabošskej hajzle!
Kuchyňský nože mám hezky ostrý!
Jestli ještě vkročíš na můj pozemek,
uříznu ti ty tvý miniaturní kulky!
Jasný?
Slyšíš mě?
A od té doby už nic.
To bylo asi před 13 lety.
Z nějakého důvodu se Roger Kaplan
nebo Stráž rozhodl, že mi dá pokoj.
- Můžu vidět váš dopis? - Jo, samozřejmě.
Jo, to je on.
„Zjistili jste, co se skrývá ve zdech?“ Podělanej Roger.
Ubohej srabík.
Měli bychom tam jít. Víme, kde bydlí.
- Vydrž chvilku. - Na co budeme čekat?
- Musíte to promyslet. - Lásko!
Nemůžete k němu přijít a obvinit ho.
- Zavře vám dveře před nosem. - Jo.
A nemáme podporu policie, pokud jste zapomněl.
Tak jak ho sakra chytíme?
Já nevím.
Ale přijdeme na to. Pojďte.
Hej, něco mě napadlo.
Víme, kde bydlí, ne?
Když ho vyděsíme,
tak uteče domů a už nevyleze.
Ale když si počkáme…
Můžeme ho nachytat na veřejnosti. To jsem si taky říkala.
Fakt? Ty jsi tak sexy.
Dobře, jen…
Tenhle?
Jo.
Hezkej dům.
Bože, ten nemá bejt co naštvanej.
Má to tu hezký.
Počkej, hele.
To jsou oni?
Myslím že jo.
Sakra.
Jdou do auta. Schovej se.
Tak jo.
Třetí ulička.
Kdo je Alison Romanová?
Youtuberka. Je skvělá.
Úžasná kuchařka. Chci být jako ona.
Harissu…
- Tu potřebujeme na fazole. - Dobře.
Co ještě?
- Potřebujeme… - Bagely.
Bagely, a co chleba?
Ano!
Jo! Máslo?
Za nimi!
Mohli bychom koupit…
Třeba toustový chleba.
Zdravím. Jste Roger Kaplan?
Jo. A vy jste?
Jsem Dean Brannock. To už asi víte.
Zdravím, já jsem Nora Brannocková.
Promiňte. My se známe?
Bydlíme na adrese Boulevard 657. Znáte ten dům?
No, ano, ten známe.
Chodí nám dost podivné dopisy, pane Kaplane.
Nevíte o nich něco? Vím, že rád píšete dopisy.
Óda na dům a tak.
Jo, to byl můj kurz.
Nechte nás být.
Necháme vás.
Když necháte vy být nás. Co vy na to?
Já jsem se jen snažil v žácích vyvolat zájem o architekturu.
Jestli vám přišel dopis a máte s tím problém,
to není moje vina.
Víte, že si váš muž říká Stráž?
Ví, jak se k nám domů dostat, protože si tam jako malý hrával.
Nevím, o čem to mluvíte,
a nikdy jsem ani jednoho z vás neviděl.
Víte, to je ale kravina,
protože já jsem vás před dvěma dny viděl v tunelech pod domem!
Byl jste na prohlídce domu. Viděla jsem vás tam.
Ano. To tak lidi dělají.
Chodí na prohlídky domů.
A co posílání výhružných dopisů?
To lidi taky dělají?
Donutit majitele k prodeji pod cenou, abyste mohl dům koupit?
Myslíte si, že mám na nový dům?
Jsem učitel státní školy v důchodu.
Šel jsem na prohlídku domu,
protože patříval mému kamarádovi z dětství.
Nedávno zemřel, proto jsem chtěl dům vidět.
Pokud se vám to nelíbí, tak proč sakra nezavoláte poldy?
Jdeme.
Co to bylo?
Netuším. Nikdy jsem je neviděl.
Jsou to šílenci!
Ahoj, kámo.
To snad ne!
Noro!
Děláš si sakra srandu?
Bože. Zůstaň uvnitř.
Co to sakra děláte?
Obvinili jste mě, že vás sleduju.
Tak se vám snažím splnit sen.
- Ježiš! - Vypadněte.
Udělali jste si mocného nepřítele, víte to?
Oba dva.
Takhle mě napadnout na veřejnosti a před manželkou?
Včera si ani nevychutnala svou sklenku vína.
Pane Kaplane, uklidněte se.
To mi neříkejte!
Jsem vaše nejhorší noční můra.
Do tohoto města nikdy patřit nebudete, o to se postarám,
vy zbohatlický sráči.
Myslíte, že když bydlíte v tom domě, můžete si dělat, co chcete,
říkat, co se vám zachce?
To tedy nemůžete.
Ne, dokud tu budu já,
protože tady budu stát každý den.
A nemůžete s tím nic dělat,
protože tohle je veřejný pozemek a je to svobodná země!
- Jdeme. - Nenechám ho s náma vyjebávat.
Běžte. Budu vašemu domu dělat společnost.
Tak běžte!
- Co to sakra je? - Jdeme.
Já nikam nejdu. Budu tady. Přesně tak.
Váš dům mě zná, má mě rád.
Váš dům si přeje, abych v něm žil místo vás.
Přesně tak.
A než se nadějete, tak nejspíš i budu.
- Tak běžte! - Děti!
Pojďte! Přijdete pozdě do školy!
Jsem Stráž.
Pane tajemníku, můžete začít tím, že přečtete
zápisky z předchozího zasedání westfieldského památkářského spolku?
Naše snahy zabránit pokácení dubu na Summit Avenue
falešně obviněného, že je příliš blízko k telefonním drátům,
nebyly marné.
Město souhlasilo, že dub ponechá nedotčený
nejméně dalších 15 let.
To je obrovský úspěch.
A nyní má novinku náš viceprezident.
Jedná se o tragédii na rohu ulic Spruce a Windsor.
Díky mým diskrétním metodám pohybu
můžu potvrdit naše nejhorší obavy
ohledně renovace na rohu ulic
Spruce a Windsor.
Nějaký venkovský designér zakoupil a byl připraven zasadit zbrusu nová
okna se šesti tabulkami, kterými chtěl nahradit původní
architektonicky vhodná okna se čtyřmi tabulkami.
Šel jsem tam s kladivem a rozbil jsem…
Rozbil jsem všechny tabulky všech oken.
Okna se šesti tabulkami na ulici Queen Anne, to je výsměch!
Okna jsou jako oči domu.
Jak dlouho jsem členem tohoto spolku?
Pět šest let?
Deset?
Už ani nevím.
Kdy se to začalo dít?
Všechny ty změny.
To nutkání zneuctít vše, co nás obklopuje.
Co není potřeba měnit.
Můžou za to počítače?
Když jsme lidskou duši nahradili strojem?
Nevím. Nevím, ale je to šílenství.
Tak banální.
Stát tu, zatímco 3000 let kultury
někdo spláchne do záchodu, jako kdyby s tím nešlo nic dělat.
No, podle mě se něco udělat dá.
Musíme sebrat odvahu a říct:
„Ne, já s tím nesouhlasím.“
To je hlas, který bude nejzvučnější. To je zvolání…
které bude znít napříč generacemi.
Schovej se.
- Pan Brannock! - Jo.
Můžu vám pomoct?
Ano, vlastně můžete.
Ukázalo se, že s námi policie už nespolupracuje.
Je to dlouhý příběh.
Ale jde o to, že někdo chodí k nám domů
skrz tunely.
A já věřím,
že ty tunely vedou do jednoho z domů v sousedství.
Musím jít k vám a podívat se, jestli nevede sem.
Podívat se do skříní, do sklepa, celého domu.
Máte povolení k prohlídce?
Říkám, že s námi policie nespolupracuje.
Tak to nevím, jak vám můžu pomoct.
Víte, z právního hlediska s tím nic nezmůžu.
Ale no tak!
Pane Brannocku, řekl vám někdo, že nevypadáte dobře?
Ty kruhy pod očima jsou známkou stresu.
Nabídla bych vám čerstvý olej z tresčích jater,
ale nevím, jestli by to ještě k něčemu bylo.
Ahoj, Jaspere. Čau, kámo!
Hele, nemáte pod domem tunel?
Nechodil jsi skrz něj k nám, aby sis hrál v kuchyňské zdviži?
Z té příšerné renovace jste se musel úplně pomátnout.
- Povrchy z řeznického bloku? - Jo.
Děláte z domu obchod s delikatesami?
Nikdy jsem neviděla, že by někdo tak utrácel,
aby dům tolik zohavil.
Musíte se v noci budit
a litovat těch hrůz, které jste na tom krásném domě napáchal.
Kdo to kýchnul?
Jasper?
Já Jaspera vidím, vy ulhaná…
Hej!
Sakra.
Jak se opovažujete!
Jste příšerní sousedé!
ZABEZPEČENO
Deane!
Noro?
Noro, kde jsi?
Noro!
Pane Brannocku.
Tati, má zbraň.
Opravdu, nebo je to jen prst v kapse?
- Pusťte ho. - Deane!
- Tati, dělej, co říká! - Cože?
Vaše žena a dcera jsou ve sklepě.
Potom jim něco ukážu.
- Co chcete? - Co chci?
To víte. Chci váš dům.
Fajn, tak si ho vemte.
- Copak už vás nezajímám? - Ne.
Hledáte nůž? To nedopadne dobře.
- Tati. - Ne.
Deane, dělej, co říká!
Dělám!
Dobře.
Tohle nemusíte. Bude po vašem.
Dám vám, cokoliv chcete.
Co když chci víc než jen váš dům?
Co to děláte?
- Tati! - Dobře, ne!
Ne!
Deane, co se děje?
- Deane, to je v pořádku. To nic. - Ne.
To nic, zlato.
Jak ti je?
Mnohem líp. Tohle pomáhá.
Co cesta do školy?
V pohodě.
Lásko…
Měl bys k někomu zajít.
Já vím.
- Byl to jen zlý sen. - Zlato…
Dáváš si panáka v úterý v devět ráno.
Musíme odtud vypadnout natrvalo,
kvůli dětem, kvůli naší rodině.
Ano? Musíme dům prodat.
Souhlasím.
Zlato.
To je ono. Tak jsi to udělal.
Chodíte k nám z jejího domu!
Já to věděl! Dává to smysl.
A vy. Já zjistím, kde jsou ta dvířka nebo co,
a poznáte to tak, že se začnu zjevovat u vás v obýváku.
O čem to mluvíte?
Nedělejte, že jsem blázen já, ano?
Já myslel, že Andrew Pierce je blázen,
ale myslím, že Andrew Pierce je
možná nejvíc při smyslech z celého města.
Mluvila jsem s panem Kaplanem o synovi.
Byl to jeho oblíbený učitel.
Jasně, o tom jste určitě mluvili.
A vy, pane. Musím říct,
že vás bych na kult krve netipoval.
A už je to tu zas, ten kult krve.
Westfield je město úchylů. Kdo by to byl řekl?
O tom jsme přesně mluvili. O způsobech,
- jak unést děti a pít jim krev. - Cože?
Protože jsme ještěří národ.
Milujeme krvavý orgie. To teda fakt dává smysl.
Víte, co je za problém s vašimi paranoidními podezřeními,
proč jsou nebezpečná?
Má žena se teď se mnou chce kvůli vám rozvést.
Chytrá žena.
Ne, kvůli těm kravinám, co si vymýšlíte,
si myslí, že jí tajím i jiné věci.
Takže gratuluju, že jste mi zničil manželství!
Víte co?
Já gratuluju, protože jste vyhrál!
Prodáváme dům.
Takže ho můžete koupit
a dělat v něm zasraný schůze
toho vašeho kultu.
No aleluja! Slyšíš to, Rogere?
Na schůze našeho kultu krve! Kultu krve…
Těším se, až to řeknu dalším členům kultu
a budeme to šířit přes QAnon!
Protože to fakt dává smysl.
Jste zatracenej blázen!
A vaše žena taky. Už ať jste pryč!
Ani se cestou neohlížejte. Hajzle!
Pomůže mi někdo? Dobře.
Promiň, objednali jsme toho moc. Vzali jsme dost věcí.
Dobře. Díky.
Já to vezmu.
Díky.
Hej.
Díky, žes přišel na večeři.
Díky za pozvání.
Dobře.
Podívej, vykročili jsme špatnou nohou, co?
Můžu za to já.
Takže se omlouvám.
Já jen…
Mít dceru
je těžký, víš?
Je mi to líto.
Dobře. Tak si dáme víno.
Deane, brzdi!
Co je? Je mu 19. Nebylas ve Francii?
Tam lidi pijou už od dětství.
Jo.
To je dobrý. Hlavně si přivoň.
- Přivonět? - Kvůli buketu.
Jo, dobrý, a teď pij.
- Moc dobrý. - Je dobrý, že?
- Páni. - Co se ti stalo?
Mně? Co tím myslíš?
Že jsi zase milej.
Ale no tak. Já jsem vždycky milej.
Ne, nebyl jsi vždycky milej.
Nejsem blbá. Vím, že se něco děje.
Chceš jim to říct?
Říct nám co?
Oficiálně prodáváme dům.
- Cože? - Počkej, vážně?
- Jo. - A nás jste se nezeptali?
Mně se tady líbí!
- Ale nelíbí! - Jo, líbí!
- No ale nelíbilo! - Cože?
Tři a půl milionu hotově?
- Máme deset dní. - Páni!
Včera nám volal náš nový realiťák Bruce.
Večer jsme tu nabídku přijali.
Je to 300 000 nad naší cenou. O tom se nám ani nesnilo.
Navíc to pokryje renovaci a ještě nám trošku zbude.
Takže to nakonec má šťastný konec.
Bože, omlouvám se.
To znělo sprostě.
Mluvit o tom, co za dům dostaneme, když v životě se dějí jiné věci.
Opravdu důležité věci.
Jako rakovina?
Ano.
Vypadáte tak zdravě, že občas zapomenu.
Jak se máte?
Zařadili mě do pokusu
s experimentální léčbou rakoviny v Lenox Hillu.
To je skvělé!
Theodoro, to je… To je skvělý.
Je to skvělý.
Promiňte. Můžeme se naposledy podívat na tabuli podezřelých?
- Deane! - Ne, prosím.
Naposledy a pak ji sundám.
Tak znovu, tady máme hlavní podezřelé.
Ano.
Tady je ten podivín Roger Kaplan.
Roger mi na to pořád sedí.
Ale taky jsou tu Winslowovi.
A co tihle dva naprostí magoři?
Andrew Pierce řekl,
že jsou to satanističtí upíři, že?
Jen nevím, jaký by měli motiv vás takhle terorizovat.
No, tak zůstává…
náš kamarád John Graff.
Ale ani jedna z vás ho nikdy jako podezřelého
nebrala vážně.
Protože, Deane, proč by spáchal dokonalý zločin,
zmizel na dvacet let
a pak se vrátil do města, jen aby vás mučil?
Ale to on udělal, jasný?
Jdu dolů, a on je v kuchyni.
A najednou se bavím s chlapem,
kterej se mi v podstatě přizná k vraždě dcery!
Ne, bavil ses s někým,
kdo chtěl, aby sis myslel, že je John Graff. Podařilo se mu to.
Pro nás je John Graff jen jméno.
Ty si ho spojuješ s něčím obličejem a jsi tím úplně posedlej.
Možná to byl motiv někoho jiného.
Já nemůžu! Prosím, proboha prosím, přestaňte!
Ale no tak, prodali jsme dům!
Máš naprostou pravdu.
Už se na tu tabuli nepodívám.
To je Bruce.
Ahoj, Bruci. Jo.
Cože?
- Cože? - Ale to nemůžou!
Dobře.
Co je? Co se stalo?
Stáhli nabídku.
Cože? Proč?
DŮM HRŮZY
„Dům hrůzy.“ To je paráda.
„Rodina z New Jersey se snaží utéct
ze zdánlivého domu snů
ve Westfieldu poté, co obdrželi anonymní dopisy,
které odhalují tajemnou minulost domu,
včetně satanistických rituálů a masové vraždy.
Majitelé tvrdí, že satanistická kabala
využívala jejich stoletý dům k setkáním.
Prý se do něj umí kdykoliv dostat sítí spletitých tunelů.“
Sakra!
Tos udělala ty! Ty za to můžeš, že?
No páni, tos to skvěle vydedukovala,
když jsem ti řekla, že to udělám!
Proč? Myslela jsem, že jsme kamarádky.
To já taky, ty čubko!
Než jsi vrazila do klubu
a přede všemi mě tam obvinila!
A tvrdila, že jsem se k vám vloupala a zabila synovu ondatru!
Klub mi pozastavil členství a proběhne přezkoumání.
My dům prodáváme, chápeš?
Tak proč to musíš podělat,
když se vážně snažíme vypadnout?
Protože si nezasloužíte na tom vydělat.
Nezasloužíte si to!
Zasloužíte si přijít o všechno!
Jdi do prdele, Karen!
Ne, ty jdi do prdele!
Jdi do prdele! Protože hádej co?
Odplata je svině!
Překlad titulků: Tereza Kochova