СЕРІАЛ NETFLIX
ДІН І НОРА БРЕННОК СІМЕЙНИЙ ПЛАН: МОБІЛЬНИЙ — Д. БРЕННОК
Ні.
НАБРАНИЙ НОМЕР
Мотель «Припливи». Це Теммі.
Алло. Там хтось є?
Алло.
Так, це Нора Бреннок,
і мені треба негайно з тобою побачитися.
Норо, як твої справи?
Не дуже.
Думаю, Дін сказав тобі, що він зараз не ночує в будинку.
Так. Дівчина з відео у спальні.
Він сказав, що не знає, хто вона.
Каже, що не спав із нею.
Він мені сказав те саме.
І ти віриш йому?
Ну, вірила.
Просто не схоже на нього.
Мушу сказати, мені Дін дуже подобається.
Але те відео…
Ваша спальня, 17-річна дівчинка з косичками.
Певним чином говорить за себе.
Що?
Це слово, «косички».
Що з ним?
Воно просто дуже специфічне,
я чула, як моя подруга Керен вживала його кілька тижнів тому в клубі,
а тепер і ти вжила.
Раніше, мені здається, я не чула його 20 років.
Але ти мені подзвонила через інше, так?
Так.
Я захотіла глянути на його журнал дзвінків,
можливо, я б знайшла невідомий мені номер.
Її номер. Дівчини.
На його мобільному нічого не було,
тому я подумала: «Чорт, можливо, він дзвонив із дому.
Зі стаціонарного».
Але я знайшла дещо інше.
Пригадуєш, як ми розповідали тобі, що я отримала дзвінок у готелі,
коли зупинялася там із дітьми?
Алло.
Це було приблизно о першій ночі…
Алло.
Я пам'ятаю.
Тож я перевірила список викликів, і ось він.
Отут.
О 1:04 до готелю з нашого стаціонарного телефону.
Чорт забирай.
Міс Берч, думаю, що автор тих листів — мій чоловік.
Мені здається, він злякався.
Ми не могли дозволити собі будинок,
він хотів його спекатися, та не міг мені сказати.
І він подумав: «А якщо я просто залякаю її
достатньо, щоб вона схотіла продати будинок?»
Думаю, що це Дін. Спостерігач — це він.
Добрий день! Я Керен.
Керен Калгун з агентства нерухомості Деррена Данна.
Можемо поговорити?
Розумієте, чутки множаться,
і я просто хочу, щоб ви знали,
що я не буду розпитувати про деталі, добре?
Ми з чоловіком поки не готові говорити про це.
Розумієте?
Саме тому я сказала, що не питатиму про деталі.
Так.
Тобто навіть якби ви хотіли, щоб я дізналася, що насправді сталося,
наприклад, чиї то були тіла…
Розумієте, я б лише сказала:
«Будь ласка, я не хочу знати». Розумієте?
Ми не хочемо це обговорювати.
Так, звичайно.
Що ж, послухайте.
Я ж працюю в нерухомості, так?
І я лише хочу сказати, що ваш будинок просто розкішний,
і ви прямо навпроти головного призу.
Будинок Нори й Діна просто дивовижний,
і всі його хочуть.
Менше з тим, дозвольте мені скористатися нагодою
і привітати вас із тим,
що ви так добре дбаєте про це шикарне гніздечко,
бо я знаю що ви обоє…
вже певного віку, розумієте…
і я знаю, що у вас є квартира у Флориді.
Звідки ви це знаєте?
Ви, мабуть, сушите собі голову
запитаннями типу: «Коли ми вже змахнемо крильцями
й перелетимо на південь остаточно?»
Ви цього не знаєте.
Ну, що я знаю,
це те, що ваш будинок тепер належить до так званої стигматизованої нерухомості.
Це через убивства.
Просто ваш будинок найімовірніше піде за ціну, значно нижчу оголошеної.
До 50% меншу.
То що ви хочете?
Я б хотіла продати для вас цей будинок.
Ми не виставляємо його.
Вам і необов'язково. Просто продайте його мені.
Знаєте Деррена Данна з агентства нерухомості?
Це мій начальник.
І ми кооперуємося
над заснуванням ТОВ, а тоді купуємо будинки
і перепродаємо їх.
І люди завжди дуже задоволені.
Моя сім'я зараз переживає непростий час. Ви це бачите.
У вас узагалі немає емпатії, гідності?
Я отримую те, що хочу, знаєте?
Ти правильно зробила, прийшовши до мене, Норо.
Я говорила зі своїм знайомим у ФБР.
Він знає експерта з почерку.
Хлопця, якому довіряє.
Я показала йому третій конверт,
фото перших двох, а також зразки Дінового почерку,
які ти мені надала: листівки, валентинки.
Він попередив мене, що це не найкращий зразок.
У нас є 30 літер, вісім цифр, скісна риска й кома.
Не дуже розженешся, так?
Ми не можемо сказати, чи всі ці листи написала одна людина.
Вони очевидно схожі,
але між конвертами є достатньо розбіжностей у рисках ручки.
Наприклад, оці дві лінії.
Одна проведена знизу вгору, інша згори вниз,
тож він не може сказати, чи це одна й та ж людина, що пише по-різному,
чи це друга людина, що копіює першу.
Але ось що він помітив.
Третій конверт.
Бачиш «К» у Бреннок?
Бачиш цю петлю?
Він сказав, що в його досвіді
тільки кожен десятий так пише.
Глянь сюди.
Твій чоловік зазвичай не пише прописними літерами,
але він писав ними на День Валентина п'ять років тому.
Останній рядок:
«Я тебе кохаю, місіс Бреннок».
Глянь на останню «К».
Так-от, я не могла спіймати цього хлопця на слові.
Він не переставав скаржитися, що це поганий зразок.
Але я запитала в нього, суто з особистого враження,
якою була ймовірність, що автор тієї валентинки
також написав слова на тому конверті.
Що він сказав?
Сказав, що на 70–80% певний, що це правда.
Навіщо йому було чинити так із власною сім'єю?
Це був дім його мрії.
Його захоплювала кухня, містечко… Я ж його не змушувала.
У нього був такий же ентузіазм, що і в мене.
Можливо, він хотів тобі прислужитися, Норо.
Думаю, що він досі хоче, і тому не може зізнатися в цьому.
Здається, він загруз надто глибоко.
Він думав, що може собі дещо дозволити, а тоді зрозумів, що це не так.
Власне, я знаю, що так і сталося.
Що?
Я пішла в банк, де ви отримували свою позику.
Я поговорила з клерком, неформально.
Його друг, Стів,
розповів мені, які перешкоди йому довелося долати з начальником,
щоб ви отримали цей дім.
Дін вивів майже всі активи, щоб отримати цю позику.
Акції, облігації, твій пенсійний рахунок.
Але ти мала про це знати, так?
Бо ти мусила під цим підписатися.
Ну, мабуть, я…
Там було стільки паперів…
Добре. Це все… Ага, ще один.
…можливо, я не прочитала дрібний шрифт…
А це для чого?
Це просто якісь пенсійні документи.
Тип рахунку. Просто постав ім'я і підпис.
…і дозволила керувати йому.
Так.
І я знала, що всі наші гроші підуть на цей будинок. Я…
Буквально всі твої гроші, Норо.
Окрім твої картки «AMEX»
і поточного рахунку, на якому близько десяти тисяч.
Тож коли ви вирішили робити ремонт на кухні й у підвалі
на додачу до іпотеки,
грошей насправді не було, тож він повернувся до свого друга Стіва.
Але Стів сказав: «Я ніяк не можу погодити другу позику,
але, знаєш, є люди,
що можуть позичити тобі грошей,
якщо ти лише їх повернеш».
Це не було рефінансування, Норо.
Це був кредит під великий відсоток на 150 тисяч доларів.
Якого біса?
Я знаю. Це непросто.
Гаразд, зачекай.
Це проблема лише допоки його не зроблять партнером, так?
Сонечко…
Дінову кандидатуру відкинули.
-Коли? -Я не знаю.
Він сказав Стіву кілька тижнів тому,
але Стів не впевнений, коли це сталося.
Тож Дін раптом усвідомлює, що він тепер має не лише дім, який не може дозволити,
а й кредит під високу ставку, який він винен підозрілим людям,
і він не має жодного способу заплатити їм
найближчим часом.
Йому був потрібен вихід.
Так.
Норо, мені шкода, що нам довелося дізнатися це в такий спосіб.
Але маю тобі дещо сказати, люба.
Тепер ми знаємо, хто такий Спостерігач.
Привіт, Ендрю.
Як… Куди ти?
Куди ти, бляха, тікаєш?
Гей, сучий сину!
-Відпусти! -Нічого!
Усе добре! Чому ти тікаєш від мене, бро?
Чому ти за мною женешся?
-Бо ти мені збрехав. -Я не брехав!
Ти збрехав мені. Ти актор.
-Ти не казав мені, що ти актор. -Ти не питав!
Ти брешеш мені? Ти жив у моєму будинку?
-Так, засранцю! -Добре.
А що то за маячня про Мітча й Мо?
Ти досі думаєш, що вони члени культу крові?
А маячня про твою дитину?
Пішов нафіг! Усе, що я тобі сказав — правда.
Якщо не хочеш вірити, твої проблеми.
Але тримайся від мене подалі, психопат чортів.
Дідько.
НОРА БРЕННОК
Нора?
Я не знала, що ти прийдеш. Варто було попередити.
Привіт.
Що сталося?
Та нічого. Я просто…
Схоже, що майже всі роботи продалися.
-Присядь. -Не можу повірити.
Дозволь принести тобі води.
Дякую.
Мені, певно, не варто це знати,
але, розумієш, люди останнім часом не знаходять нічого кращого за плітки,
і я почула, що відбувається між тобою й Діном.
Так. Кожний шлюб проходить через чорну смугу, правда?
Я думала, що наша вже минула, але то були квіточки.
Що ж, дозволь тоді сказати, ця виставка…
Вона відкрила мені очі, для мене це свідчення того,
що ти можеш підтримувати свою сім'ю, навіть якщо у вас із Діном не все гладко.
Скільки митців можуть так сказати в наш час?
Серйозно.
Я хочу, щоб ти зробила тут ще одну виставку за місяць.
Як тобі?
Так, звичайно.
Добре.
ДІН
Агов?
Я тебе побачила!
Діне! Це ти?
О господи.
Хтось трохи нервовий.
Як там кажуть у народі?
«Хазяйка, що уся на голках,
напевно, має недомовки».
Вибачте. Ви просто мене злякали.
Не знаю, чи ви чули,
але Мітч і Мо, ваші сусіди через дорогу…
Виявляється, вони не були розстріляні в обличчя.
Я не знаю, чий похорон я відвідувала.
Стривайте, але ж когось було вбито.
Ми бачили, як викотили два тіла, і мій чоловік чув постріли, тож…
Я не думаю, що на цьому етапі ми можемо довіряти вашому чоловіку.
Добре.
Що саме вам від мене треба?
Я завтра влаштовую обід для Мо,
знаєте, просто щоб бути хорошою сусідкою.
Стара-добра американська складчина.
Я думаю, що вам варто прийти.
Дванадцята година. Я не прийму відмови.
-Добре. -Добре.
Чи ви могли б приготувати запіканку? Знаєте як?
Напам'ять я не знаю, але…
Тоді курка по-ніксонськи.
Розігрійте духовку до 220 градусів,
підсмажте куряче філе,
поставте в форму для запіканки.
Додайте броколі, банку грибного крем-супу,
посипте сиром на ваш вибір…
Особисто я надаю перевагу добре витриманому чеддеру.
А тоді випікайте 35 хвилин.
-Добре. -Ясно?
Курка по-ніксонськи.
Побачимось завтра.
Знаєш, Перл, це дивно, я, мабуть, не була
в твоєму домі вже скільки, 20 років?
Але він зовсім не змінився.
Ну, мої батьки купили цей дім одразу після весілля в 40-х,
і вони так і не зробили ремонт.
Тож, знаєш, я теж не стала.
Я хотіла зберегти його таким, як він є.
Я знаю, для чого цей обід насправді.
Коли мій син учився у старшій школі, він підсів на наркотики,
і, як це з ними буває, вони спричинили якусь психічну хворобу.
Параноя… Він чує голоси.
Ми довгий час його не бачили,
я востаннє говорила з ним, щоб розповісти про свій рак,
що він піддається лікуванню,
але хтозна, скільки ще мені лишилося.
І що ми з Мітчем збиралися у Флориду.
Але поки ми були на відпочинку,
він поїхав у притулок для бездомних у Нью-Гейвені, знайшов двох літніх людей…
із такою ж комплекцією, як у мене і його батька.
І він привів їх до нашого дому.
Вистрелив і вбив їх.
Господи.
Щоб отримати гроші від страхової.
А тоді… Так і бути, скажу.
Ходить чутка, що ти отримувала гидотні листи, Норо.
І як тільки я почула, то одразу подумала:
«О, ні, це Крістофер».
Мо, так дивно, що ти це кажеш, бо весь цей час
я думала, що то Джаспер пише ті листи.
-Ви жартуєте. -Ні. Тобто, у мене немає доказів.
Це просто мій здогад.
Він так прив'язаний до того вашого будинку,
і кілька тижнів тому
я пригадала дещо, що сталося зо п'ять років тому.
Я отримала листа поштою.
Він був коротким.
Там було написано: «Ода будинку».
А далі щось типу:
«Шановна міс Вінслоу, я обожнюю ваш будинок.
Я люблю на нього дивитися. Мені подобається те, який він інакший.
Ваш будинок такий особливий.
Я такий радий, що ви його не змінили».
У вас є цей лист? Можна його глянути?
Ні, я його викинула.
Але я…
Чомусь я завжди думала, що це Джаспер його написав.
Тобто в той час ми саме думали над перефарбуванням будинку,
і я вирішила, що це, напевне, його спосіб вираження протесту.
А почерк? Він схожий на його?
Він був надрукований на машинці.
Але він любить ходити в бібліотеку, і в них є друкарські машинки.
Він каже, що не писав листа, але ця історія не йде мені з голови.
А Джаспер удома?
Ні, він на уроці рукоділля в громадському центрі.
Чи тут є хтось іще?
Сподіваюся, що це джентльмен за викликом.
Навіть якщо жінці за 50, це не означає, що в неї немає жіночих потреб.
Чи не так, Перлі?
Твоя правда, Мо.
ВВЕДІТЬ КОД БЕЗПЕКИ ВВЕСТИ
Мамо.
-Вибач, ти… -Можна поговорити?
Так, звичайно.
Що таке, золотце?
Я знаю, що налажала з татом.
Я розумію, що, типу,
коли хтось мене сердить,
то я готова сказати що завгодно, щоб завдати йому болю.
Зробити що завгодно.
Навіть якщо я знаю, що пошкодую.
Нічого, люба.
Ми це переживемо.
Ода будинку.
Наша сусідка Перл отримала листа кілька років тому,
і він називався «Ода будинку».
Це був, по суті, любовний лист, але до їхнього будинку.
І вона думала, що це її брат написав.
А Морін,
вона думає, що це її син пише нам листи.
Але ти думаєш, що це тато.
Ні, я…
Я не вірю, що це він.
Вислухай мене.
Гаразд, ти сказав, що не спав із тією дівчиною у спальні.
-І я тобі не повірив, так? -Правильно.
Ну, мені було цікаво, хто вона.
Тож я передивився записи,
щоб дізнатися, чи десь видно номери її машини,
бо те, що ти сказав, не сходилося докупи.
Але заціни оце.
Вона не тільки не приїжджала до тебе на машині,
її там узагалі не було.
Тобто я проглянув кожну секунду відео з усіх точок
аж до дня, коли я встановив камери.
І її немає на жодному відео.
Єдине місце, де вона була, — твоя спальня.
Що ти маєш на увазі?
Чуваче, я не знаю, як вона потрапила в твій будинок.
Що відбувається?
Привіт, тату.
Можемо поговорити?
Привіт.
То що виходить?
Дівчина в нічній сорочці з вишнями — привид?
Ні. Це вже трохи перебір,
але у вас ззовні є камери, що охоплюють усі сторони будинку.
І у спальні.
Ту я забрав.
-Вона бачила. -Так, забрав.
Еллі. Домашка.
Річ у тім, що не існує відео того, як дівчина заходить у будинок.
Жодного. Вона просто не з'являється.
А ти перевіряв двічі?
Місіс Бреннок, я передивлявся записи знову і знову…
Бо це дивно, правда?
Або ця дівчина приземлилася на дах із парашутом
і пролізла через димар, або вона тут постійно.
Ховається.
Або існує інший шлях усередину, про який ми не знаємо.
Це просто так моторошно.
Слухайте, коли ваш чоловік уперше сказав,
що він не знає ту дівчину, і що це було підлаштовано,
я йому не повірив.
Тепер я вірю.
Як би там не було.
Залишиш нас на хвилинку?
Так, звичайно.
Я поставлю тобі пару запитань,
і якщо ти брехатимеш, клянуся, між нами все скінчено.
Розумієш? Кінець.
Я не брехатиму.
Питай, що хочеш.
Чи ти трахав ту дівчину?
Ні.
Я її ні разу в житті не бачив.
Я не знаю, як вона потрапила в кімнату. Я не прокидався.
Я не знаю як, але богом клянуся, що кажу правду.
Добре.
Чи це ти пишеш ті листи?
Відповідай.
Лише останній. Вибач.
-Вибач, я запанікував. -О, господи.
Я запанікував. Я дуже шкодую про це, але я не знав, що робити.
Це через кредит?
Чому, на бога, ти не сказав, що не став партнером?
Я не знав, як.
Я не знав, як. Я був шокований.
І ти обманом змусив мене відмовитися від усіх заощаджень,
від чортової пенсії!
Я знаю. Вибач.
-Я знаю, що це виглядає погано. -Ні.
Вибач. Я не знав, що робити.
Люба, ти мусиш мені повірити.
Я не писав перші два листи.
Добре.
О боже.
Норо.
Будь ласка, не розлучайся зі мною через це.
Будь ласка.
Я не кажу, що розлучуся.
І не кажу, що не розлучуся.
Вдягай куртку.
-Куди ми йдемо? -До детектива Чемберленда.
Результати ДНК із перших двох листів уже мають бути готові.
Думаю, що він їх приховує.
Тож я подзвонила йому і сказала, що якщо їх не буде,
я подам у суд на поліцейський відділок.
Знаєте що, весела історія.
Насправді результати прийшли кілька днів тому, максимум тиждень,
і прийміть вибачення, але якийсь недоумок поставив їх на мій стіл
під парою дурних каталогів, які я б ніколи не став дивитися,
тому я їх не побачив.
Бачите, пристрої для реставрації, виробник пінболу, вінтажна аркада.
Вони були під оцим усім.
Тож іще раз прошу вибачення.
І ви їх ще не відкривали?
Нє-а. Я чекав на вас, добродіїв.
Поїхали.
Гаразд.
Це вам.
І…
Ось і вони.
Жодних збігів із нашою базою даних, на жаль.
Але у зразку не знайшли Y-хромосому,
а це означає, що Спостерігач — жінка.
То ти остаточно повернувся?
Типу, ти вже не від'їжджатимеш?
Наразі ні.
Бути дружиною вашого тата непросто.
Рада, що ти вернувся, тату.
То що в нас залишається? Хто наші підозрювані серед жінок?
Ну, Перл, Мо, Велика Мо, і Косички.
Але я повторюся, Ендрю думав, що це Мітч і Мо.
А тепер із їхнім сином-убивцею стало ще дивніше, так?
Мо думає, що це її син пише листи.
-Але це протирічить ДНК. -Так.
А Перл думає, що це Джаспер пише листи,
але тоді знову ДНК.
Так, знову ДНК.
Я думаю, що нам не варто зациклюватися на ДНК.
Я не впевнений, чи ДНК на конвертах
відповідає тому, хто писав листи.
-Чому? -Не знаю. Я просто…
Той, хто пише ці листи…
Ті зусилля, які він робить, щоб нам насолити…
Чому б йому не зробити додатковий рух,
одягнувши рукавиці, перш ніж писати листа?
А тоді дати комусь іншому послинити конверт. Мамі, сестрі, кому завгодно.
Готово, жіноче ДНК, правда?
І ми знову крутимося на місці.
-Я б так зробив. -Ну так, тобі видніше.
Гаразд, я це заслужив.
То що це означає?
Ти кажеш,
що ця історія з жіночим ДНК нам не допоможе?
Я не думаю.
Мені це вказує лише на те, що автор листів
або жінка, або знає жінку,
що звужує коло підозрюваних до всього населення Землі.
Ми повернулися на початок.
Це Джон Ґрефф. Я його бачив, розмовляв із ним.
Ні, ти розмовляв із кимось, кого вважаєш Джоном.
Так, у цьому будинку.
Будинку, у якому…
У якому він жив, і в якому він убив усю свою сім'ю.
А тоді та дівчина просто з'являється
на відео в тій самій сукні,
у якій була вбита донька Ґреффа? Заплетена в косички?
Думаєш, це збіг?
Ні, але я не думаю, що це доказ того, що за цим стоїть Джон Ґрефф.
Його так і не спіймали.
Він вирізав своє обличчя з усіх фото, щоб його не впізнали.
Чому тоді йому з'являтися в єдиному місці,
де всі знають, як він виглядає?
Це просто виглядає по-дурному.
Нащо йому це робити? Лише щоб позалякувати нас?
У цьому нема жодного сенсу.
І вибач, але мені просто не віриться,
що за цим хитромудрим планом стоїть 17-річна дівчинка.
Можеш вважати мене божевільною, сексисткою, але вона не Спостерігач.
Хтось найняв її.
Бритва Оккама.
Яке найпростіше рішення?
Яка мотивація може бути в автора листів?
Я не знаю.
Ти написав одного. Що ти хотів зробити?
-Змусити махнути рукою на будинок? -Саме так.
Той, хто це робить, дуже хоче цей будинок.
Він хотів його тривалий час, хотів його собі.
Привіт, красунчику, я лише перепитую щодо обіду.
У мене сьогодні ще одна справа,
і тоді побачимось.
Алло.
-Привіт, люба. -Привіт.
Я маю велику новину.
Ти отримала пропозицію!
Справді? Добре.
Ти не будеш…
Ну, перш за все, чи відомо, хто це?
Ні, це ТОВ,
але це не має значення, бо це пропозиція в готівці.
Добре, скільки?
Ти готова?
1,9 мільйона доларів готівкою.
Думаю, тобі слід погодитися!
Що? Ні! Ми заплатили 3,3 мільйона.
Ми не продаватимемо за 1,9, Керен.
Та ну тебе. Про що ти?
Це, мабуть, через листи.
Дехто думає, що в ньому привиди…
Як би там не було, я думаю, що це забудовник,
якому сподобалася земля.
Він знесе будинок, посипле землю сіллю, а тоді перебудує.
Керен, ніхто не купує будинки лише щоб знести.
Норо, я серйозно вважаю, що тобі слід розглянути цю пропозицію.
Поговори з Діном і…
Знаєш що? Може, ми піднімемо до двох?
Але, думаю, тобі треба врахувати свій емоційний стан.
Справді.
Чогось кращого точно не буде.
Добре, я обдумаю це.
Гаразд. Передзвониш мені.
-Привіт. -Привіт.
Хто це був?
Ніхто. Привіт.
Привіт. Я подумав, що можу приготувати вечерю сьогодні.
Бо я в цьому мастак.
-Так, звісно. -Так?
Можна мені ключі? Мені треба заїхати в заміський клуб.
Так.
Добрий день. Я б хотіла поговори з Кеті щодо членства.
Я хочу спитати, чому наше членство було анульовано.
-Звісно. Дозвольте я покличу її. -Чудово. Дякую.
Ти мусиш приїхати сюди зараз же.
Не знаю. Візьми таксі.
Гей, друже. Поверни тут праворуч, будь ласка. Вибач.
Чекай, то це з ним вона трахалася весь цей час?
Це мусить бути він.
І ця хрінь із Джоном Ґреффом має сенс.
Вона мала доступ до всієї інформації, яку намагалася приховати поліція.
Неймовірно.
А пригадуєш, як він сказав:
«Ми знаємо, що ви багато пожертвували для цього будинку».
Так, ось звідки він знав.
Добре, я на підльоті.
До речі, може, нам варто купити друге авто?
Привіт. Що ви тут робите?
Я гадки не мав, що ви пара.
Привіт. Ми не пара.
Ми просто… вирішили пообідати.
Ми навіть не знали, що ви знайомі.
Ви ніколи не згадували, що трохи дивно.
Що відбувається? Ви приходите, перериваєте нас.
Це ви. Ви Спостерігач.
Можливо, це ви обоє. Хтось із вас.
Норо, ти не можеш робити таку заяву.
Ким би Спостерігач не був, він хоче, щоб ми покинули будинок, так?
Хто говорив мені продати будинок, відколи ми там поселилися? Ти.
Бо ти сказала, що в тебе проблеми з грішми.
І так він це дізнався, правильно?
Той маразм про «великі жертви»?
Це легко припустити, будинок коштує 3 мільйони.
І вона намагалася переконати мене, що в тебе роман.
-Просто за тим столом. -Що?
«Дівчинка з косичками».
Дивний вибір фрази всього за кілька тижнів перед тим,
як до нашої спальні заявляється дівчинка з косичками,
вбрана в одяг дівчини, яку вбили.
Її звали Пет Ґрефф.
-Чи це ім'я знайоме вам, детективе? -Ні.
Ні, справді?
Це божевілля.
Охороно!
Це обурливо. Ні, це наклеп.
Так і є. І знаєш що? Я думала, що ми подруги.
Я можу втратити ліцензію через це.
Ти хотіла будинок, на який не було грошей,
тож він допоміг тобі, залякавши нас так, що ми б погодилися продати задешево.
І це майже спрацювало.
Ти могла дозволити собі 1,9 мільйона, так?
Ми навіть зробили для тебе невеличкий ремонт, щоб ти могла перепродати.
Скажи мені, Керен, хто стоїть за тим ТОВ? Це ти?
Чи він? Чи ви обоє?
А ті дивні каталоги.
Що на вашому столі робить каталог пінбол-машин?
Я знаю, бо пінбол виглядатиме суперово в чоловічій барлозі.
Добре. Це просто…
Це детектив Чемберленд.
Мені потрібен патруль у заміському клубі Вестфілда.
Ви напартачили і ви це знаєте.
Наймати когось, щоб той прикинувся будівельним інспектором,
ніби він убив усю свою сім'ю?
А ще ви порекомендували Теодору Берч. Вона теж у змові?
Вибачте, вони будуть приєднуватися?
Знаєш що?
Ти догрався, бро. Ясно?
Очікуй на позов, бо тобі кінець.
-Тобі кінець. -Ага.
Схоже, мені час дзвонити моїй подрузі з таблоїда,
бо, думаю, настав час усьому світові дізнатися,
що відбувається з вашим домом!
Ми не можемо так більше жити. Ми здуріємо.
Я знаю, але дивися, усе сходиться, так?
Не те щоб ми сказали щось неправдиве.
Вони хочуть нас задурити і виставити за божевільних,
але це тому, що ми знаємо, що тут нечисто.
Так, але що? Що ми можемо зробити? Ми не можемо нічого довести.
Наразі ні, але якщо поговоримо з Теодорою?
Якщо Чемберленд причетний, то і вона теж.
Так?
Це просто неприродно.
Я вже навіть не впізнаю нас.
Гаразд, нам треба виплатити ту позику, у яку ти нас втягнув,
а тоді пропоную продати будинок.
Ми приймаємо найкращу пропозицію і просто повертаємо собі старе життя.
Моя виставка розпродана.
Ми переб'ємося.
Чекай, що… Твоя виставка розпродана?
Так.
Здається, я щось знайшла.
Пригадуєш, ти розповіла мені про «Оду будинку»?
-Про той лист, що прийшов сусідам? -Так.
Я пошукала в соцмережах. Глянь на перший же результат.
-Жартуєш. -Це ціла спільнота.
Усі вони ходили у Вестфілдську школу.
Той самий учитель англійської,
який, мабуть, дав їм це завдання, яке вони обожнювали.
Що за завдання?
Ну, вони мали знайти будинок, який їм дуже подобався,
і, схоже, вивчити його чи що.
Тоді вони пишуть йому листа. Любовного листа.
Здуріти можна, Еллі.
Дивіться, хтось запостив свій.
«Любий Голлігок Рідж, 89. Ти — вишуканий будинок».
ЛЕЙНА РОБЕРТС
«Обвітрений і сильний, ти стоїш уже 99 років.
Як думаєш, чи ти все ще стоятимеш за 99 років?»
Чекай, хто їхній учитель, і коли він помер?
Хто сказав, що він помер? Він член групи.
Його звати Роджер Кеплен. Я щойно його знайшла.
Він живе у Вестфілді, Дубова вулиця, 71.
Я бачила це обличчя.
Ти про що?
Просто тут, під час оглядин.
Вибачте, що перериваю.
Там унизу є щось, що ви захочете побачити.
Холодне повітря.
Воно віє звідси, хоч це нелогічно.
-А коли ми знесли гіпсокартон… -Так?
Я не міг зрозуміти, звідки вони йшло.
Тверда цегла, без прогалин.
Але тоді один із моїх хлопців виявив проблему.
Дивіться.
О господи.
Це тунель.
Він веде до іншої частини будівлі?
-Хтозна. Ми щойно його знайшли. -Ні.
Ці штуки насправді досить поширені в домах цього періоду в цій частині країни.
Їх використовували для ухиляння від сухого закону.
Ендрю говорив про тунелі.
Ну його. Я заходжу.
Чекай, я з тобою.
Вам не завадять каски.
Ніфіга собі.
Чорт забирай.
Любий, давай повернемося.
Я не можу повірити.
Ти в порядку? Обережно.
Тут тхне.
Чекай. О боже.
-Будь ласка, ходімо звідси. -Усе добре!
О господи.
Що це за місце?
Стривай.
Дідько. Агов?
Хто ти?
Чорт.
Хто ти?
Переклад субтитрів: Роман Захарчук