A NETFLIX SOROZATA
DEAN ÉS NORA BRANNOCK ELŐFIZETÉS: D-CSOMAG
Nem.
HÍVOTT SZÁM
Tides Motor Motel, Tammy vagyok!
Halló? Van ott valaki?
Halló?
Igen, itt Nora Brannock,
azonnal találkoznom kell magával.
Nora, hogy van?
Nem jól.
Gondolom, Dean mondta, hogy jelenleg nem lakik a házban.
Igen. A lány a videón a hálószobájában.
Azt mondta, nem tudja, ki az.
És hogy nem feküdt le vele.
Nekem is ezt mondta.
És hisz neki?
Elhittem.
Ez nem rá vall.
Meg kell mondjam, nagyon kedvelem Deant.
De az a videó…
Egy 17 éves, copfos lány a hálószobájukban
eléggé nyilvánvaló.
Mi az?
Ez a szó, „copfos.”
Mi van vele?
Olyan konkrét.
A barátnőm, Karen, pár hete mondta a klubban,
és most maga is.
De azelőtt vagy 20 éve nem hallottam.
De nem ezért hívott, ugye?
Nem.
Meg akartam nézni a híváslistáját,
hátha találok olyan számot, amit nem ismerek.
Az övét. A lányét.
A mobilján semmi nem volt,
szóval gondoltam: „Basszus, lehet, hogy a házból hívta!
A vezetékesről.”
De nem úgy látom.
Emlékszik, hogy mondtuk, hogy valaki felhívott a motelben,
mikor ott voltam a gyerekekkel?
Halló?
Hajnali egy óra körül volt…
Halló?
Emlékszem.
Úgyhogy megnéztem a híváslistát, és ott volt.
Megtaláltam.
Hajnali 1:04-kor a vezetékesről a motelbe.
Szentséges ég!
Miss Birch, szerintem a férjem írja azokat a leveleket.
Szerintem kiborult.
Túl drága volt a ház,
és ki akart szállni, de nem merte mondani.
És gondolta: „Ráijeszthetnék,
csak annyira, hogy el akarjon menni a házból.”
Szerintem Dean az. Ő a megfigyelő.
Helló! Karen vagyok.
Karen Calhoun a Darren Dunn ingatlanügynökségtől.
Beszélhetnénk?
Szörnyen sok a pletyka,
és szeretném, ha tudnák,
hogy nem fogok a részletekről kérdezősködni.
Még nem állunk készen beszélni erről.
Érti?
Épp ezért mondtam, hogy nem fogok kérdezősködni.
Igen.
Még ha el is akarnák mondani, mi történt valójában,
kik voltak a halottak…
Azt felelném,
hogy nem akarom tudni. Értik?
Nem akarunk beszélni erről.
Igen, pontosan.
Nézzék,
tudják, én ingatlanos vagyok.
És szeretném elmondani, hogy a házuk elképesztő,
és egy igazi gyöngyszemmel szemben laknak.
Nora és Dean háza egyszerűen lenyűgöző,
mindenki azt a házat akarja.
Na mindegy. Ha megengedik,
szeretnék gratulálni,
amiért ilyen jó gondját viselik ennek a kis befektetésnek,
mert tudom, hogy mindketten…
benne járnak a korban, és tudják…
Tudom, hogy van egy lakásuk Floridában.
Honnan tudja?
Biztos gyakran gondolnak rá,
hogy mikor bontsanak szárnyat,
és költözzenek oda végleg.
Ezt nem tudhatja.
De azt tudom,
hogy a maguk házán stigma van.
A gyilkosságok miatt.
Ezért a házukat valószínűleg sokkal kevesebbért fogják tudni eladni.
Akár 50 százalékkal.
Szóval mit akar?
Szeretném eladni a házukat.
Nem hirdetjük.
Nem is kell. Csak adják el nekem!
Ismerik Darren Dunnt az ügynökségtől?
Ő a főnököm.
Együtt dolgozunk,
alapítunk egy céget, aztán házakat veszünk,
és felújítjuk őket.
Az emberek mindig elégedettek.
A családom nagyon nehéz időszakon megy át. Ezt ön is láthatja.
Nincs magában együttérzés, méltóság?
Megkapom, amit akarok, tudja?
Okos döntés volt, hogy hozzám fordult, Nora.
Beszéltem az FBI-os informátorommal.
Ismer egy grafológust.
Bízik a pasasban.
Megmutattam neki a harmadik borítékot,
a képeket az első kettőről és a mintákat, amiket adott
Dean kézírásáról, a születésnapi, Valentin napi lapokat.
Figyelmeztetett, hogy ez nem a legjobb minta.
Harminc levél van, nyolc szám, egy per jel és egy vessző.
Nem sok kapaszkodó, ugye?
Nem tudta biztosra mondani, hogy ugyanaz írta a leveleket.
Egyértelműen hasonlók,
de elég eltérés van a borítékok írásképében.
Például itt van ez a két sor.
Az egyiket felfelé húzta, a másikat lefelé,
szóval nem tudta megmondani, hogy ugyanaz írta-e a kétféle per jelet,
vagy valaki másolja az első kézírását.
De észrevett valamit.
A harmadik borítékon.
Látja a K-t a Brannockban?
Látja a hurkot?
Azt mondta, tapasztalatai szerint
tízből csak egy ember ír így.
Nézze!
A férje általában nem ír csupa nagybetűkkel,
de öt éve Valentin napra írt egy nagybetűs üzenetet.
Az utolsó sorban az áll:
„Szeretlek, Mrs. Brannock.”
Nézze meg az utolsó K-t!
Nem tudtam sarokba szorítani a fickót.
Folyton azzal jött, hogy nem jók a minták.
De kikértem a véleményét,
mennyi az esélye, hogy ugyanaz írt a lapra,
mint aki a borítékra.
És mit mondott?
Hogy 70-80 százalékban valószínű.
Miért tenné ezt a családjával,
ha ez az álomotthona?
Izgatott volt a konyha miatt, a város miatt… nem én erőltettem.
Ugyanolyan lelkes volt, mint én.
Talán a kedvében akart járni, Nora.
Szerintem még mindig így van, éppen ezért nem meri bevallani.
Szerintem túl mélyre ásta magát.
Azt hitte, megengedheti magának, de rájött, hogy nem.
Sőt, tudom, hogy így van.
Mi?
Bementem a bankba, ahol a kölcsönt adták.
Beszéltem az ügyintézőjével.
A barátja, Steve, elmondta,
mennyit kellett könyörögnie a főnökénél,
hogy megkaphassák a házat.
Dean minden befektetést a hitelre fordított.
Részvényeket, kötvényeket, a maga nyugdíját.
De ezt magának is tudnia kell, igaz?
Magának is alá kellett írnia.
Hát, azt hiszem…
Sok mindent kellett aláírni…
Oké. Ez az összes… Ja, még egy.
…és nem olvastam el az apró betűs részt…
Ezek mik?
Csak pár nyugdíj papír.
A megtakarítás. Ott írd alá, szignózd!
…hagytam irányítani.
Jó.
És tudtam, hogy minden pénzünk rámegy a házra.
Szó szerint az összes pénze, Nora.
Kivéve a hitelkártyája
és a csekkszámlája, amin 10 000 dollár van.
Szóval amikor úgy döntött, a lakáshitel mellett felújítják
a konyhát és a pincét,
arra már nem volt pénze. Visszament Steve barátjához.
De Steve azt mondta: „Nem tudok jóváhagyni még egy hitelt.
De tudod, vannak,
akik adnak kölcsön,
ha visszafizeted nekik.”
Nem refinanszírozás volt, Nora.
Hanem egy magas kamatú kölcsön 150 000 dollárra.
Mi a franc?
Tudom. Ez sok egyszerre.
Oké, várjon!
Ez csak addig gond, amíg nem partner, ugye?
Kedvesem…
Deant kizárták a partnerségből.
- Mikor? - Nem tudom.
Steve-nek pár hete mondta,
de ő sem tudja, mikor történhetett.
Szóval Dean vett egy házat, amit nem engedhet meg magának,
és van egy magas kamatozású tartozása zűrös alakok felé,
és kizárt, hogy rövid időn belül
fizetni tud nekik.
Kiutat keresett.
Igen.
Nora, nagyon sajnálom, hogy így kellett megtudnunk.
De mondanom kell valamit, kedvesem.
Tudjuk, ki a megfigyelő.
Hé, Andrew!
Mi… Hova megy?
Mi a faszt csinál?
Hé! Hé, szemétláda!
- Engedjen el! - Nyugi!
Semmi baj! Miért menekülsz előlem, tesó?
Miért üldöz?
- Mert hazudtál nekem. - Nem!
Hazudtál. Színész vagy.
- Nem mondtad, hogy színész vagy. - Nem kérdezted!
Hazudsz nekem? Éltél a házamban?
- Igen, seggfej. - Jó.
Mi van Mitchcsel és Móval?
Még mindig úgy gondolod, hogy szektások?
És a gyereked?
Baszd meg! Minden igaz, amit mondtam.
Ha nem hiszed el, az a te bajod.
De tartsd magad távol tőlem, te kibaszott pszichopata!
A picsába!
Nora!
Nem tudtam, hogy bejössz. Szólhattál volna.
Szia!
Mi a baj?
Semmi, csak…
Úgy tűnik, minden darabot megvettek.
- Ülj le! - Hihetetlen!
Hozok neked vizet.
Köszönöm.
Erről valószínűleg nem kéne tudnom,
de tudod, manapság az embereknek nincs jobb dolga, mint pletykálni,
és hallottam, mi a helyzet Deannel.
Igen. Tudod, minden házasságban vannak nehéz időszakok, nem?
Azt hittem, mi már túl vagyunk rajta, de ez most rosszabb.
Meg kell mondanom, ez a kiállítás…
Nagyon gondolatébresztő volt, mert azt üzeni nekem,
hogy ha Deannel nem tudjátok megoldani, akkor is el tudod tartani a családodat.
Hány művész mondhatja ezt manapság?
Komolyan.
Szeretném, ha jövő hónapban lenne még egy kiállításod.
Mit szólsz?
Hát… jó, persze.
Jó.
Hahó!
Láttalak!
Dean! Te vagy az?
Úristen!
Milyen ijedős ma valaki.
Ez vajon mit árul el?
„A feszült asszony bajt jelent,
éjjel titkot rejteget.”
Sajnálom. Csak megijesztett.
Nem tudom, hallotta-e,
de Mitch és Mo a szomszédban…
Kiderült, hogy nem őket lőtték fejbe puskával.
Nem tudom, kinek a temetésén voltam.
De várjon, valakit lelőttek.
Láttam, mikor kigurítják a testeket, és a férjem lövéseket hallott…
Szerintem a férjében nem érdemes bíznia ezen a ponton.
Oké.
Mit akar tőlem pontosan?
Holnap adok egy ebédet Mo tiszteletére,
tudja, csak hogy jó szomszéd legyek.
Egy jó öreg jenki batyus bulit.
Szerintem el kéne jönnie.
Délben lesz. Nem mondhat nemet.
- Jó. - Jó.
Tudna hozni valami ragut? Van receptje?
Így hirtelen nincs, de…
Akkor Nixon csirke lesz.
Melegítse elő a sütőt 220 fokra,
pirítsa meg a csirkehúst
és tegye egy tepsibe!
Tegyen rá brokkolit, egy konzerv gombalevest,
szórja meg bármilyen sajttal…
Én a jó erős cheddart szeretem.
És süsse 35 percig!
- Jó. - Rendben?
Nixon csirke.
Holnap találkozunk.
Tudod, Pearl, furcsa, szerintem nem voltam…
a házadban vagy 20 éve.
De pont olyan, ahogy emlékeztem rá.
A szüleim rögtön azután vették, hogy összeházasodtak a 40-es években,
és nem újították fel.
Szóval, tudod, én sem.
Meg akarom őrizni olyannak, amilyen.
Tudom, igazából miért lesz ez az ebéd.
Mikor a fiam gimnazista lett, drogozni kezdett,
és az csinál ilyet, egy mentális betegséget idézett elő nála.
Paranoiás lett, hangokat hallott.
Egy ideje nem láttuk,
és mikor utoljára beszéltünk, a rák miatt hívtam,
hogy kezelhető,
de ki tudja, mennyi időm van hátra.
És hogy Mitchcsel Floridába költözünk.
De amíg nyaraltunk,
egy New Jersey-i hajléktalanszállóra ment, és talált két idős embert…
hasonló testfelépítéssel, mint az apja meg én.
Elhozta őket a házba.
Aztán lelőtte, megölte őket.
Úristen!
Hogy fizessen a biztosító.
És… Jobb, ha kimondom.
Azt pletykálják, hogy durva leveleket kap, Nora.
Amint hallottam róla, azt gondoltam:
„Jaj, ne! Christopher az.”
Mo, furcsa, hogy ezt mondod, mert én mindvégig azt hittem,
hogy Jasper írta azokat a leveleket.
- Komolyan? - Igen. Vagyis nincs bizonyítékom.
Ez csak egy megérzés.
Nagyon kötődik a házukhoz,
és néhány héttel ezelőtt
eszembe jutott valami, ami öt éve történt.
Kaptam egy levelet.
Nem volt hosszú.
Az állt rajta: „Óda a házhoz.”
Valami ilyesmi állt benne:
„Kedves Miss Winslow! Imádom a házát.
Szeretem nézni. Szeretem, mennyire más.
Nagyon különleges a háza.
Örülök, hogy nem alakította át.
Még mindig megvan? Megnézhetném?
Nem, kidobtam.
De…
Valamiért mindig azt hittem, hogy Jasper írta.
Akkoriban szóba került, hogy átfestjük a házat,
és azt gondoltam, így akarja elmondani, hogy nem akarja.
Milyen volt a kézírás?
Írógéppel írták.
De Jasper szeret könyvtárba járni, és ott vannak írógépek.
Azt mondta, nem ő volt, de nem tudtam kiverni a fejemből.
Itthon van Jasper?
Nem, kézműves foglalkozáson van a művelődési házban.
Van itt valaki más?
Remélem, egy udvarló.
Csak mert egy nő elmúlt 50, még lehetnek vágyai.
Igaz, Pearly?
Igen, Mo, így van.
ADJA MEG A BIZTONSÁGI KÓDOT BEVITEL
Anya!
- Bocs, de… - Beszélhetnénk?
Igen, persze.
Mi az, kicsim?
Tudom, hogy elszúrtam apával.
Tudom,
hogy ha valaki feldühít,
bármire képes lennék, hogy bántsam.
Bármire.
Akkor is, ha utána megbánom.
Nem baj, kicsim.
Majd átvészeljük.
„Óda a házhoz.”
A szomszédunk, Pearl, kapott egy levelet pár éve,
az volt a címe, hogy „Óda a házhoz.”
Szerelmes levél volt, de a házhoz szólt.
Azt hitte, a testvére írta.
Maureen meg azt hiszi,
az ő fiuk küldi nekünk a leveleket.
De szerinted apa az.
Nem, én…
Nem hiszem, hogy ő.
Csak hallgasson meg!
Azt mondta, nem feküdt le a lánnyal a hálószobájában,
- de nem hittem magának, igaz? - Igaz.
Kíváncsi voltam, ki lehet az.
Átnéztem a felvételeket,
hátha megtalálom a kocsija rendszámát,
mert amit mondott, annak nem volt értelme.
De ezt nézze!
Nemhogy kocsit nem találtam,
de nem látom a felvételeken.
Átnéztem a felvételek minden másodpercét képkockáról képkockára,
egészen addig, amikor felszereltem a kamerákat.
És egy felvételen sincs rajta.
Csak a hálószobain.
Mire célzol?
Haver, nem tudom, hogy jutott be a házba.
Mi folyik itt?
Szia, apa!
Beszélhetnénk?
Szia!
És mit tudtunk meg?
A lány a cseresznyemintás ruhában szellem?
Nem. Mármint az túlzás,
de a házban mindenhol kamerák vannak, igaz?
Plusz a hálónkban.
Azt leszereltem.
- Ő is látta. - Így van.
Ellie, csináld meg a leckéd!
Szóval a felvételeken nem látszik, hogy jutott be a házba.
Egyiken sem. Nincs rajtuk.
Leellenőrizted?
Mrs. Brannock, egyesével átnéztem, újra és újra…
Mert ez fura. Nem?
Vagy ejtőernyővel landolt a tetőn,
és a kéményen ereszkedett le, vagy mindig idebent van,
és itt bujkál.
Vagy van egy bejárat, amiről nem tudunk.
Ez nagyon ijesztő!
Nézze, amikor a férje először mondta,
hogy nem tudja, ki a lány, és hogy felültették,
nem hittem neki.
De már hiszek.
Ha ez számít.
Adnál nekünk egy percet?
Igen, persze.
Felteszek néhány kérdést,
és ha hazudsz, esküszöm, köztünk mindennek vége.
Érted? Vége.
Nem fogok hazudni.
Kérdezz, amit akarsz!
Megdugtad azt a lányt?
Nem.
Soha életemben nem láttam.
Nem tudom, hogy jutott be. Fel sem ébredtem.
Nem tudom, hogy történt, de esküszöm, igazat mondok.
Oké.
Te írtad a leveleket?
Válaszolj!
Csak az utolsót. Sajnálom.
- Sajnálom, bepánikoltam. - Jézusom!
Bepánikoltam. Nagyon megbántam, de nem tudtam, mit tegyek.
A kölcsön miatt?
Mi a jó égért nem mondtad el, hogy nem lettél partner?
Nem tudtam, hogy.
Hogy hogyan mondjam. Sokkot kaptam.
Rávettél, hogy beletegyem minden megtakarításunkat
és a kurva nyugdíjunkat!
Tudom. Sajnálom.
- Tudom, hogy gáz, oké? - Ne!
Sajnálom. Nem tudtam, mit tegyek.
Kicsim, hinned kell nekem!
Nem én írtam az első két levelet.
Oké.
Istenem!
Nora!
Kérlek, ne válj el tőlem emiatt!
Kérlek!
Nem mondtam, hogy elválok.
Azt sem, hogy nem.
Vedd a kabátodat!
- Hova megyünk? - Chamberland nyomozóhoz.
Meg kellett érkeznie a DNS-tesztnek az első két levélről.
Szerintem ül rajta.
Felhívtam, és megmondtam, ha nincs nála,
beperelem a rendőrséget.
Képzeljék, mi történt!
Kiderült, hogy pár napja, legfeljebb egy hete megjött,
sajnálom, de valami idióta egy hülye katalógus alá tette
az irataim között, amit sosem néznék meg,
szóval nem láttam.
Nézzék, lakberendezés, flippercég, régi játékterem!
Ezek alatt volt.
Szóval mint mondtam, sajnálom.
Még nem nézte meg?
Nem. Megvártam vele önöket.
Nézzük!
Rendben.
Ez a maguké.
És…
Lássuk!
Sajnos senkivel sem egyezik az adatbázisunkból.
De a DNS-mintából hiányzott egy Y-kromoszóma,
tehát a megfigyelő egy nő.
Akkor visszaköltözöl?
Nem mész el újra?
Egyelőre nem.
Nem könnyű apád feleségének lenni.
Jó, hogy visszajöttél.
Akkor most hogy állunk? Kik a női gyanúsítottak?
Nos, Pearl, Mo, Nagy Mo és Copfoska.
De mondom, Andrew szerint Mitch és Mo tette.
És a fiuk gyilkossági ügye csak még furcsábbá teszi az egészet.
Mo szerint a fia írta a leveleket.
- De nem egyezik a DNS. - Nem.
Pearl szerint pedig Jasper írja őket,
de ott sem stimmel a DNS.
Igen, a DNS.
Szerintem hanyagolnunk kéne ezt a DNS-dolgot.
Nem biztos, hogy azé van a borítékon,
aki írja a leveleket.
- Miért gondolod? - Nem tudom.
Akárki írja a leveleket…
A végsőkig elmegy, hogy kiszúrjon velünk.
Miért hagyná ki azt a lépést,
hogy kesztyűt húz a levélíráshoz?
Más is megnyalhatja a borítékot. Az anyja, a húga, a barátnője, akárki.
És máris ott a női DNS,
és a saját farkunkat kergetjük.
- Én ezt tenném. - Te már csak tudod, nem?
Jó, ezt megérdemeltem.
Szóval mit jelent ez?
Azt mondod,
hogy ez a női DNS-dolog nem segít nekünk?
Szerintem nem.
Csak annyit árul el, hogy a levélíró
vagy nő, vagy ismer egy nőt,
ami leszűkíti a kört a bolygó teljes lakosságára.
Kezdhetjük elölről.
John Graff az. Láttam őt, beszéltem vele.
Nem, beszéltél valakivel, akiről azt hitted, ő az.
Igen, ebben a házban.
A házban, ahol…
Ahol élt, és ahol meggyilkolta a családját.
Aztán megjelent ez a lány,
a videón, abban a ruhában,
amiben Graff lányát megölték, copfokkal.
Szerinted ez véletlen?
Nem, de szerintem ez nem jelenti, hogy John Graff volt az.
Sosem kapták el.
Minden képről kivágta az arcát, mert nem akarta, hogy felismerjék.
Akkor miért jelenne meg ott,
ahol mindenki tudja, hogy néz ki?
Ostobaságnak tűnik, nem?
Miért csinálná ezt? Hogy zaklasson minket?
Ennek semmi értelme.
És bocs, de nem hiszem el,
hogy egy 17 éves lány a lángész az egész mögött.
Hívhatsz őrültnek vagy szexistának, de nem ő a megfigyelő.
Valaki felbérelte.
Occam borotvája.
Mi a legegyszerűbb magyarázat?
Miért írná bárki a leveleket?
Nem tudom.
Te is írtál egyet. Mit akartál elérni?
- Hogy feladd a házat. - Pontosan.
Akárki csinálja, a házat akarja.
Már akarja egy ideje, magának szeretné.
Szia, bombázó! Áll még az ebéd?
Már csak egy dolgot kell elintéznem ma,
utána találkozunk.
Halló?
- Szia, drága! - Szia!
Nagy hírem van.
Valaki ajánlatot tett!
Tényleg? Jó.
Nem fogod…
Először is, tudjuk, ki az?
Nem, egy cég jelentkezett,
de nem számít, mert készpénzes vevő.
Oké, mennyit kínál?
Készen állsz?
1,9 milliót kínál készpénzben.
Szerintem el kéne fogadnod.
Mi? Nem! Mi 3,3 milliót fizettünk.
Nem adjuk el 1,9-ért, Karen.
Ne már! Miről beszélsz?
Valószínűleg a levelek miatt ennyi.
Azt hiszik, kísértetjárta…
Mindegy, szerintem egy befektető, aki szereti
ezt a vidéket.
Letarolja a házat, behinti sóval, és építkezik majd.
Karen, senki sem venné meg ezt a házat azért, hogy lerombolja.
Nora, szerintem komolyan át kéne gondolnod.
Beszélj Deannel, és…
Tudod, mit? Talán felkerekíthetjük kettőre.
Szerintem számításba kéne venned a lelki békédet.
Komolyan mondom.
Ennél nem lesz jobb.
Rendben, átgondolom.
Oké. Majd hívj fel!
- Szia! - Helló!
Ki volt az?
Senki. Szia!
Szia! Arra gondoltam, hogy ma este főznék vacsorát.
Mert nagyon jó vagyok benne.
- Jó, persze. - Biztos?
Megkaphatnám a kulcsot? El kell mennem a golfklubba.
Persze.
Helló! Kathyt keresem a tagsággal kapcsolatban.
Tudni akarom, miért vonták vissza a tagságunkat.
- Máris szólok neki. - Remek. Kösz.
Azonnal ide kell jönnöd.
Nem tudom. Hívj egy Ubert!
Hé, haver! Itt fordulj jobbra, kérlek! Bocs.
Várj, akkor ezzel a fickóval van viszonya?
Igen. Ezek szerint.
Így érthető a John szarság.
Karen tudott arról, amit a rendőrség próbált eltussolni.
Hihetetlen.
És emlékszel, azt mondta:
„Tudjuk, milyen sokba került önöknek az a ház.”
Igen, innen tudta.
Oké, sietek.
Vehetnénk egy második autót?
És mondtam, hogy: „Oké, kösz.”
Helló! Mi a fenét csináltok itt?
Nem tudtam, hogy randiztok.
Helló! Nem is.
Mi csak… ebédeltünk egyet.
Azt sem tudtuk, hogy ismeritek egymást,
mert sosem említetted, ami furcsa.
Mi folyik itt? Idejönnek és megzavarnak?
Maga az. Maga a megfigyelő.
Vagy talán mindketten. Az egyikük az.
Nora, nem állíthatsz ilyesmit!
Akárki a megfigyelő, el akar üldözni minket a házból, igaz?
Ki mondogatta, hogy adjam el a házat, amióta beköltöztünk? Te.
Mert azt mondtad, anyagi gondjaid vannak.
Innen tudta ő is, igaz?
És a duma, hogy „sokba kerül.”
Jogos feltételezés volt. Hárommilliós ház.
És arról győzködött, hogy viszonyod van.
- Mi? - Annál az asztalnál.
„Egy copfos kislány.”
Érdekes kifejezés pár héttel azelőtt,
hogy egy copfos kislány megjelenik a hálónkban
a meggyilkolt lány ruhájában.
Pat Graffnek hívták.
- Ismerős a név, nyomozó? - Nem.
Tényleg nem?
Ez őrültség.
Őrség!
Ez felháborító. Ez rágalmazás!
Tényleg. Azt hittem, barátok vagyunk.
Ezért elveszíthetem az engedélyemet.
Kell neked a ház, de nem telik rá,
ezért zaklattok minket, hogy olcsón eladjuk.
És majdnem bevált.
1,9-ért megvehetnéd, igaz?
Hagytad, hogy felújítsuk, így még többet is ér.
Mondd meg, Karen! Ki áll a cég mögött? Te?
Vagy ő? Vagy mindketten?
És azok a fura katalógusok.
Mit keres egy flipperkatalógus az asztalán?
Tudom, mit. Egy flipper állati lenne egy férfibarlangban.
Na jól van. Ez…
Itt Chamberland nyomozó!
Kérek egy egységet a Westfield Golfklubba!
Elcseszte, és ezt nagyon jól tudja.
Felbérelt egy fickót kivitelezési felügyelőnek,
hogy eljátsszon egy családgyilkost?
És maga ajánlotta Theodora Birchöt. Ő is benne van?
Elnézést, ők is csatlakoznak?
Tudjátok, mit?
Ezért csúnyán megfizettek. Világos? Mindenért.
Be fogunk perelni, nektek annyi.
- Nektek annyi. - Ja.
Lehet, hogy idehívom egy barátomat a Page Sixtől,
mert ideje, hogy az egész világ megtudja,
mi folyik a házatokban!
Nem élhetünk így. Beleőrülünk.
Tudom, de összeállt, nem?
Nem hamis vádakkal vagdalkozunk.
Manipulálni akarnak minket, hogy őrültnek tűnjünk,
azért, mert jó nyomon vagyunk.
Igen, és? Mit tehetünk? Nem tudjuk bizonyítani.
Még nem, de ha beszélünk Theodorával?
Ha Chamberland benne van, akkor ő is.
Igaz?
Ez nem egészséges.
Nem ismerek magunkra.
Oké, először kifizetjük a kölcsönt, amibe belekevertél minket,
aztán szerintem adjuk el a házat.
Elfogadjuk a legjobb ajánlatot, és visszaszerezzük az életünket.
A kiállítás jól ment.
Nem lesz gond.
Várj, mi? Vége? Mindent megvettek?
Igen.
Szerintem találtam valamit.
Emlékszel, mondtad ezt, „Óda a házhoz.”
- A szomszéd levele. - Igen.
Rákerestem a közösségi médián. Nézd, mi az első találat!
- Ugye csak viccelsz? - Mintha egy csoport lenne.
Mind a Westfield gimibe jártak.
Ugyanaz volt az angoltanáruk,
ő adhatta ezt a feladatot, ami tetszett nekik.
Mi volt a feladat?
Keresniük kellett egy házat, amit szeretnek,
és gondolom, tanulmányozniuk kellett.
Írtak neki egy szerelmes levelet.
Szent ég, Ellie!
Valaki kitette a sajátját.
„Drága Hollyhock Ridge 89! Különleges ház vagy.”
„Megedzett az idő, erős vagy, és 99 éve itt állsz.
Szerinted állni fogsz újabb 99 év múlva is?”
Várj, ki volt a tanáruk, és mikor halt meg?
Ki mondta, hogy meghalt? Benne van a csoportban.
Roger Kaplannek hívják. Rákerestem.
Westfield, Oak Street 71.
Láttam ezt az arcot.
Mire célzol?
Itt volt a nyílt napon.
Bocs a zavarásért.
Van valami odalent, amit látnotok kell.
Hideg levegő.
Innen jön, aminek semmi értelme.
- És mikor leszedtük a gipszkartont… - Igen?
Nem tudtam rájönni, honnan jön.
Stabil téglafal, sehol egy lyuk.
De az egyik emberem megtalálta a problémát.
Nézzék meg!
Úristen!
Egy alagút.
Ez is az ingatlan része?
- Nem tudom. Most találtuk. - Na ne!
Elég gyakori az ilyen régi házaknál északkeleten.
Szeszcsempészetre használták a tilalom alatt.
Andrew beszélt alagútról.
Bassza meg! Én bemegyek.
Várj! Veled megyek.
Vegyen fel védősisakot!
Szent ég!
Drágám, menjünk vissza!
Ezt nem hiszem el!
Jól vagy? Vigyázz!
Büdös van idelent.
Várj! Istenem!
- Kérlek, menjünk innen! - Semmi baj.
Úristen!
Mi ez a hely?
Várj!
A francba! Hahó!
Ki maga?
A francba!
Ki maga?
A feliratot fordította: Zsámán Jetta