NETFLIXOVA SERIJA
DEAN I NORA BRANNOCK OBITELJSKI PLAN
Ne.
POZIVANI BROJ
Motel Tides. Ovdje Tammy.
Halo? Ima li koga?
Halo.
Da, ovdje Nora Brannock
i moram vas odmah vidjeti.
Nora, kako ste?
Ne sjajno.
Dean vam je valjda rekao da trenutno ne živi u kući.
Da. Zbog djevojke na snimci u spavaćoj sobi.
Rekao mi je da ne zna tko je to.
I da nije spavao s njom.
To je rekao i meni.
Vjerujete li mu?
Vjerovala sam mu.
To nije u njegovom stilu.
Moram reći da mi se Dean jako sviđa.
Ali ta snimka…
Vaša spavaća soba i neka 17-godišnjakinja s kečkama.
To govori za sebe.
Što?
Ta riječ, „kečke”.
Što s tim?
Tako je specifična.
Moja prijateljica Karen izgovorila ju je u klubu prije koji tjedan,
a sad i vi.
Mislim da je prije toga nisam čula 20 godina.
Ali niste me zato zvali, zar ne?
Ne.
Htjela sam provjeriti njegove ispise poziva
da vidim ima li neki nepoznati broj.
Njezin. Djevojčin.
Nije bilo ničega na mobitelu
pa sam pomislila da ju je možda zvao iz kuće.
S fiksne linije.
Ali nisam to pronašla.
Sjećate li se kad smo vam rekli da me netko zvao u motel
kad sam bila ondje sama s djecom?
Halo?
Bilo je to oko 1 ujutro…
Halo?
Sjećam se.
Provjerila sam ispis poziva i evo ga.
Točno ovdje.
U 1.04 poziv u motel s naše fiksne linije.
Sranje.
Gđice Birch, mislim da moj muž piše ta pisma.
Mislim da se prepao.
Nismo si mogli priuštiti kuću.
Htio je odustati, ali to mi nije mogao reći.
Pomislio je: „Kad bih je uplašio
dovoljno da proda kuću.”
Mislim da je Dean Promatrač.
Bok! Ja sam Karen.
Karen Calhoun iz Nekretnina Darren Dunn.
Možemo li porazgovarati?
Kolaju glasine
i samo želim da znate
da vas neću pitati ni za kakve detalje.
Još nismo spremni razgovarati o tome.
Shvaćate li?
Zato i neću pitati ni za kakve detalje.
Da.
Čak i da želite da znam što se doista dogodilo,
na primjer, čija su bila tijela…
Samo bih rekla:
„Nemojte, ne zanima me.” Znate?
Ne želimo o tome.
Da, istina.
Pa, slušajte.
Znate da se bavim nekretninama, zar ne?
Samo želim reći da je vaša kuća zapanjujuća
i da ste točno preko puta prave nagrade.
Kuća Nore i Deana je spektakularna
i svi žele tu kuću.
Kako bilo, samo bih vam
htjela čestitati
što ste tako dobro čuvali ovo nevjerojatno malo gnjezdašce,
jer znam da ste oboje
u određenim godinama
i znam da imate onaj stan na Floridi.
Kako to znate?
Vjerojatno razmišljate:
„Kad ćemo zamahnuti svojim krilcima
i preseliti se dolje zauvijek?”
Ne znate to.
Pa, ono što znam jest
da je vaša kuća sad ono što nazivamo stigmatizirani posjed.
Zbog ubojstava.
Vaša će se kuća vjerojatno prodati za puno manje od tražene cijene.
Čak i do 50 % manje.
Što želite?
Htjela bih prodati vašu kuću za vas.
Nije na prodaju.
Ne morate je dati. Samo je prodajte meni.
Znate li za Nekretnine Darren Dunn?
On mi je šef.
I radimo zajedno
tako da otvorimo društvo s ograničenom odgovornošću i kupujemo kuće,
a zatim ih prodajemo.
I ljudi su uvijek sretni.
Moja obitelj prolazi teško razdoblje. Vidite to.
Nemate empatije, dostojanstva?
Dobijem ono što želim, znate?
Pametno je što si mi se obratila, Nora.
Razgovarala sam sa svojim kontaktom u birou.
Poznaje nekog grafologa.
Nekoga kome vjeruje.
Pokazala sam mu treću omotnicu
i fotografije prve dvije i uzorke Deanova rukopisa
na rođendanskim čestitkama i čestitkama za Valentinovo.
Upozorio me da to nije najbolji uzorak.
Imamo 30 slova, osam brojeva, kosu crtu i zarez.
Nemamo baš puno materijala, zar ne?
Nije siguran je li sva ova pisma napisala jedna osoba.
Očito su slična,
ali na omotnicama variraju potezi kemijskom.
Na primjer, ove dvije crte.
Jedna je povučena prema gore, a druga prema dolje.
Ne zna radi li se o jednoj osobi koja piše kosu crtu na dva načina
ili druga osoba kopira prvu.
Ali nešto je primijetio.
Treća omotnica.
Vidiš li K u „Brannock”?
Vidiš li onu petlju?
Rekao je da, po njegovom iskustvu,
to čini samo jedna od deset osoba.
Pogledaj ovdje.
Tvoj muž obično ne piše sve velikim slovima,
ali je pisao tako na Valentinovo prije pet godina.
Zadnja rečenica:
„Volim vas, gđo Brannock”.
Pogledaj ovaj posljednji K.
Nisam mogla dobiti konačan odgovor.
Stalno je ponavljao kako ovo nije dobar uzorak.
Ali pitala sam ga što misli,
koliko je vjerojatno da je čestitku za Valentinovo
napisala ista osoba kao i na omotnici.
Što je rekao?
Da je 70 do 80 % siguran u to.
Zašto bi to učinio svojoj obitelji?
Ako mu je to bio dom iz snova.
Bio je uzbuđen zbog kuhinje, zbog grada… Nisam ga tjerala na to.
Bio je entuzijastičan kao i ja.
Možda ti je htio ugoditi, Nora.
Mislim da to još uvijek čini i zato ne može priznati.
Mislim da je preduboko zaglibio.
Mislio je da si nešto može priuštiti i shvatio da ne može.
Zapravo, znam što se dogodilo.
Što?
Otišla sam u banku u kojoj ste dobili kredit.
Razgovarala sam s tipom, neslužbeno.
Njegov prijatelj, Steve,
rekao mi je za trikove koje je izvodio sa svojim šefom
da vam priušti tu kuću.
Dean je unovčio gotovo sav kapital da osigura taj kredit.
Dionice, obveznice, mirovinske štednje.
Ali to si sigurno znala, zar ne?
Morala si potpisati.
Pa, valjda sam…
Bilo je puno toga za potpisati…
Dobro. To je sve… Da, još jedan.
…i valjda nisam čitala sitna slova…
Što je ovo?
Samo nešto za mirovinsko.
Mirovinski ugovor. Potpiši ovdje, inicijali ovdje.
…sve sam mu prepustila.
Da.
Znala sam da sav novac ulažemo u kuću.
Doslovno sav novac, Nora.
Osim AMEX kartice
i tekućeg računa s oko deset tisuća.
Kad ste odlučili renovirati kuhinju i podrum
povrh hipoteke,
novca zapravo nije ni bilo pa se obratio svom prijatelju Steveu.
No Steve je rekao: „Nikako ti ne mogu odobriti drugi kredit.
Ali znam neke ljude
koji posuđuju novac
dok god im ga vraćaš.”
To nije bio povrat duga.
To je bio zajam od 150 000 dolara s visokim kamatama.
Koji kurac?
Znam. Puno je.
Dobro, čekaj.
To je samo problem dok ne postane partner, zar ne?
Dušo…
Deana nisu izabrali za partnera.
-Kad? -Ne znam.
Rekao je Steveu prije koji tjedan,
ali Steve ne zna kad se to dogodilo.
Dean nije samo shvatio da je kupio kuću koju si ne može priuštiti,
već je dužan i nekim sumnjivim ljudima
i nema šanse da će otplatiti dug
tako skoro.
Trebao je izlaz.
Da.
Nora, tako mi je žao što smo ovako morali saznati.
Ali moram ti nešto reći, dušo.
Sad znamo tko je Promatrač.
Hej, Andrew.
Što… Kamo ideš?
Kamo ideš, u kurac?
Hej, pička ti materina!
-Pusti me! -U redu je!
Sve je u redu! Zašto bježiš od mene, buraz?
Zašto me ganjaš?
-Zato što si mi lagao. -Nisam!
Lagao si mi. Ti si glumac.
-Nisi mi rekao da si glumac. -Nisi pitao!
Lažeš mi? Jesi li živio u mojoj kući?
-Jesam, seronjo! -Dobro.
A Mitch i Mo?
Još misliš da su članovi nekog kulta?
Ono o tvom malom?
Jebi se! Sve što sam ti rekao je istina.
Ako ne želiš vjerovati u to, nemoj.
Ali odjebi od mene, jebeni psihopatu.
U kurac.
Nora?
Nisam znala da dolaziš. Trebala si mi javiti.
Bok.
Što je?
Ništa. Samo sam…
Izgleda da je gotovo sve prodano.
-Sjedni. -Nevjerojatno.
Donijet ću ti vode.
Hvala.
Vjerojatno ne bih ovo trebala znati,
ali ljudi ovih dana znaju samo tračati.
Čula sam što se događa s tobom i Deanom.
Da. Svaki brak ima problema, zar ne?
Mislila sam da ih imamo i mi, ali ništa ovakvo.
Ako smijem reći, ova je izložba…
Otvorila mi je oči jer mi govori:
„Hej, ako ti i Dean riješite probleme, možeš uzdržavati obitelj.”
Koliko umjetnika to danas može reći?
Ozbiljno.
Želim da sljedeći mjesec održiš novu izložbu.
Kako ti to zvuči?
Da, naravno.
Dobro.
Ima li koga?
Vidjela sam te!
Deane! Jesi li to ti?
O, Bože.
Netko je malo strašljiv.
Kako se ono kaže?
„Kad je gospa prenapeta,
tajna njene sne ometa.”
Oprostite. Prestrašili ste me.
Ne znam jeste li čuli,
ali Mitch i Mo, vaši susjedi preko puta ulice…
Ipak nisu ubijeni sačmaricom.
Ne znam na čijem sam sprovodu bila.
Čekajte, netko je ubijen.
Vidjeli smo kako odvoze tijela, a moj je muž čuo pucnje…
Mislim da trenutno ne možemo vjerovati vašem mužu.
Dobro.
Što točno trebate od mene?
Sutra ću napraviti ručak za Mo,
znate, kao dobra susjeda.
Dobar stari jenkijevski objed.
Mislim da biste trebali doći.
U podne. Ne želim čuti da ne dolazite.
-Dobro. -Dobro.
Biste li donijeti složenac? Imate li recept?
Ne znam ga napamet, ali…
Neka bude s piletinom.
Zagrijte pećnicu na 220,
prepržite piletinu,
stavite je u plitku posudu,
dodajte brokulu, limenku kremaste juhe od gljiva,
naribajte sira po svom izboru.
Ja najviše volim čedar.
Zatim to pečete 35 minuta.
-Dobro. -U redu?
Složenac s piletinom.
Vidimo se sutra.
Znaš, čudno je, ali mislim da nisam bila
u tvojoj kući nekih 20 godina?
Ali točno je onakva kakvu je pamtim.
Moji su roditelji kupili ovu kuću odmah nakon što su se vjenčali 1940-ih
i nikad je nisu preuredili.
Pa nisam ni ja.
Htjela sam je očuvati takvom kakva jest.
Znam čemu zapravo služi ovaj ručak.
Kad je moj sin bio u srednjoj, navukao se na droge
i to je potaknulo nekakvo mentalno oboljenje.
Paranoja… Čuje glasove.
Nismo ga vidjeli neko vrijeme,
a u posljednjem sam mu razgovoru rekla za rak
i da je izlječiv,
ali da nitko ne zna koliko mi je ostalo.
I da Mitch i ja idemo na Floridu.
Ali dok smo bili na odmoru,
otišao je u sklonište za beskućnike u New Havenu i pronašao dvoje ljudi…
koji su po građi tijela bili slični nama.
Doveo ih je u našu kuću.
Ustrijelio ih je i ubio.
Bože.
Da dobije novac od osiguranja.
A zatim… Pa, mogu ti to reći.
Čula sam da dobivate neka grozna pisma, Nora.
Čim sam to čula, pomislila sam:
„O, ne. To je Christopher.”
Mo, baš čudno što to kažeš, jer cijelo sam vrijeme
mislila da je Jasper pisao ta pisma.
-Šališ se. -Ne. Hoću reći, nemam dokaza.
Samo imam takav osjećaj.
Tako je povezan s vašom kućom,
a prije nekoliko sam se tjedana
sjetila nečega što se dogodilo prije nekih pet godina.
Ja sam dobila pismo.
Nije bilo dugačko.
Pisalo je: „Oda jednoj kući.”
I dalje nešto kao:
„Draga gđice Winslow, sviđa mi se vaša kuća.
Volim je gledati. Volim je jer je drukčija.
Vaša je kuća tako posebna.
Baš mi je drago da je niste mijenjali.”
Još ga imaš? Smijem li ga vidjeti?
Ne, bacila sam ga.
Ali ja…
Iz nekoga sam razloga uvijek mislila da ga je Jasper napisao.
Tada smo razmišljali o tome da je oličimo,
a mislila sam da on na taj način govori da to ne želi.
A rukopis? Je li izgledao kao njegov?
Bilo je napisano strojem.
Ali voli ići u knjižnicu, a tamo imaju pisaće strojeve.
Rekao je da nije on, ali upamtila sam to.
Je li Jasper ovdje?
Ne, na tečaju je u društvenom centru.
Je li netko drugi ovdje?
Nadam se da je neki gospodin.
Samo zato što žena ima preko 50, ne znači da nema potrebe.
Je li tako, Pearly?
Tako je, Mo.
UNESI SIGURNOSNU ŠIFRU
Mama?
-Oprosti… -Možemo li razgovarati?
Da, naravno.
Što je, dušo?
Znam da sam zeznula stvar s tatom.
Shvaćam da,
kad god me netko naljuti,
reći ću sve samo da ga povrijedim.
Učinit ću sve.
Iako znam da ću poslije požaliti.
U redu je, dušo.
Prebrodit ćemo ovo.
Oda jednoj kući.
Naša susjeda, Pearl, dobila je pismo
čiji je naslov bio „Oda jednoj kući.”
Bilo je to ljubavno pismo, ali za njihovu kuću.
Mislila je da ga je napisao brat.
A Maureen
misli da nam pisma piše njezin sin.
A ti misliš da je to tata.
Ne, ja…
Ne vjerujem da je on.
Samo me saslušaj.
Rekao si da nisi spavao s tom curom,
-a ja ti nisam vjerovao, zar ne? -Da.
Pa, zanimalo me tko je ona.
Pa sam pregledao snimke
u nadi da ću vidjeti registracijske oznake.
Jer ono što si rekao nema smisla.
Pazi ovo.
Ne samo da do kuće nije došla autom,
već uopće nije došla.
Pregledao sam svaku sekundu iz svakog ugla,
od trenutka otkad sam postavio kamere.
Ne pojavljuje se ni na jednoj snimci.
Samo u tvojoj spavaćoj sobi.
Kako to misliš?
Čovječe, ne znam kako je ušla u tvoju kuću.
Što se događa?
Hej, tata.
Da porazgovaramo?
O čemu govorimo?
Cura u haljini na trešnje je duh?
Ne. To je malo nategnuto,
ali kamere pokrivaju cijeli vanjski dio vaše kuće, zar ne?
I našu spavaću sobu.
Tu sam maknuo.
-Gledala me. -Istina.
Ellie. Domaća zadaća.
Ne postoji snimka na kojoj se vidi da ta cura ulazi u kuću.
Ni jedna. Ne pojavljuje se.
Dvaput si provjerio?
Gđo Brannock, sve sam pregledao više puta.
Jer to je čudno. Zar ne?
Ili je sletjela padobranom na krov
i spustila se niz dimnjak ili je stalno u kući.
I skriva se.
Ili postoji drugi ulaz za koji ne znamo.
Zastrašujuće.
Kad mi je vaš muž rekao
da ne zna tko je ta cura i da je sve namješteno,
nisam mu vjerovao.
Sad mu vjerujem.
Ako vam išta znači.
Možeš li nas malo ostaviti?
Naravno.
Postavit ću ti neka pitanja
i budeš li mi lagao, kunem ti se Bogom, između nas je gotovo.
Shvaćaš? Gotovo.
Neću ti lagati.
Pitaj što god želiš.
Jesi li poševio tu curu?
Nisam.
Nikad je u životu nisam vidio.
Ne znam ni kako je ušla. Nisam se ni probudio.
Ne znam, ali kunem se Bogom da govorim istinu.
Dobro.
Pišeš li ti ta pisma?
Odgovori mi.
Samo posljednje. Žao mi je.
-Žao mi je. Uspaničio sam se. -Isuse.
Uspaničio sam se. Sad žalim, ali nisam znao što da radim.
Je li to bilo zbog pozajmice?
Zašto mi nisi rekao da nisi postao partner?
Nisam znao kako.
Nisam znao kako. Bio sam u šoku.
Prevario si me da potpišem da se svega odričem,
čak i naše jebene mirovine!
Znam. Žao mi je.
-Znam da izgleda loše. -Nemoj.
Žao mi je. Nisam znao što bih.
Dušo, moraš mi vjerovati.
Nisam napisao prva dva pisma.
Dobro.
Bože.
Nora.
Molim te, nemoj se razvesti od mene.
Molim te.
Ne kažem da ću se razvesti.
Ne kažem ni da neću.
Uzmi kaput.
-Kamo idemo? -Do detektiva Chamberlanda.
Trebali su stići rezultati DNK s prva dva pisma.
Mislim da ih skriva.
Nazvala sam ga i rekla da ću tužiti
policijsku upravu ako ih nema.
Znate što, smiješno je,
ali ispalo je da su rezultati stigli prije nekoliko dana.
Ispričavam se, ali neki je tupan to stavio u moj pretinac,
ispod nekih glupih kataloga koje ne bih ni pogledao
pa ih nisam vidio.
Gledajte, strojna oprema, tvrtka za flipere, stari automati za igre.
Bilo je ispod toga.
Još jednom, isprike.
Još to niste otvorili?
Ne. Čekao sam vas.
Evo ga.
U redu.
Ovo je za vas.
I…
Evo ga.
Nažalost, ne poklapa se ni s kim u našoj bazi podataka.
No uzorak DNK ne sadržava kromosom Y,
što znači da je vaš Promatrač žena.
Vratio si se za stalno?
Nećeš opet otići?
Zasad.
Nije lako biti u braku s tvojim tatom.
Drago mi je što si ovdje.
Na čemu smo onda? Tko su osumnjičene?
Pa, Pearl, Mo, Velika Mo i Kečke.
Ponavljam, Andrew je mislio da su to Mitch i Mo.
Sad je sve još čudnije s tim ubojstvima, zar ne?
Mo misli da njezin sin piše pisma.
-Ali to se ne poklapa s DNK. -Ne.
Pearl misli da Jasper piše pisma,
ali opet imamo problem s DNK.
Da, problem s DNK.
Trebali bismo pauzirati ovo s DNK.
Nisam siguran da DNK na omotnici
pripada onome tko je pisao pisma.
-Zašto ne? -Ne znam. Samo…
Osoba koja piše ova pisma…
Toliko se trudi da nas zajebava…
Zašto ne bi napravila još taj korak
i navukla rukavice prije pisanja pisma, zar ne?
A netko drugi liže omotnice. Majka, sestra, djevojka, tko god.
Ženski DNK, zar ne?
I opet se vrtimo u krug.
-To bih ja učinio. -Da, ti bi to znao, zar ne?
Dobro, zaslužio sam to.
Dobro, što to znači?
Želiš reći
da nam to sa ženskim DNK neće pomoći?
Mislim da neće.
To znači da je osoba koja piše pisma
žena ili da poznaje neku ženu,
što sužava izbor na cijelu zemaljsku populaciju.
Vraćamo se na početak.
To je John Graff. Vidio sam ga i razgovarali smo.
Ne, razgovarao si s nekim za koga si mislio da je on.
Da, u ovoj kući.
U kući u kojoj…
U kojoj je živio i ubio cijelu obitelj.
Zatim se ta cura pojavila u kući
i na snimci nosi istu haljinu
u kojoj je ubijena Graffova kći. S kečkama?
Misliš da je to slučajnost?
Ne. Ali to ne znači da je to John Graff.
Nisu ga uhvatili.
Izrezao je lice sa svake fotografije jer nije htio da ga prepoznaju.
Zašto bi se pojavio na jedinom mjestu
na kojem svi znaju kako izgleda?
Glupo, zar ne?
Zašto bi to učinio? Da nas maltretira?
To nema nikakvog smisla.
Žao mi je, ali ne vjerujem
da bi neka 17-godišnjakinja stajala iza svega ovoga.
Zovi me ludom i seksistom, ali ona nije Promatrač.
Netko ju je unajmio.
Occamova oštrica.
Koje je najjednostavnije rješenje?
Što nekoga motivira na pisanje tih pisama?
Ne znam.
Ti si napisao jedno. Što si htio?
-Natjerati te da odustaneš od kuće? -Točno.
Onaj tko ovo radi jako želi kuću.
Želi je već neko vrijeme i želi je za sebe.
Hej, seksi. Samo potvrđujem ručak.
Imam još jednu poslovnu obavezu
pa se vidimo.
Ima li koga?
-Hej, dušo. -Hej.
Imam velike vijesti.
Imaš ponudu!
Stvarno? Dobro.
Nećeš…
Kao prvo, znamo li čiju?
Ne, društvo s ograničenom odgovornošću,
ali nije bitno jer nude gotovinu.
Dobro, koliko nude?
Spremna?
1,9 milijuna dolara u gotovini.
Mislim da bi trebala pristati!
Što? Ne! Platili smo je 3,3 milijuna.
Nećemo je prodati za 1,9, Karen.
Ma daj. O čemu to govoriš?
To je vjerojatno zbog pisama.
Neki misle da je ukleta…
Što god, ali moja je teorija da se radi o nekom graditelju
kojem se sviđa lokacija.
Srušit će kuću, sravniti je sa zemljom i graditi iznova.
Karen, nitko ne bi kupio ovu kuću da bi je srušio.
Nora, mislim da bi trebala razmisliti.
Moraš razgovarati s Deanom i…
Znaš što? Možda bismo trebali tražiti dva?
Ali slušaj, trebali bismo uračunati i tvoju emocionalnu dobrobit.
Stvarno.
Nećemo proći bolje od ovoga.
Dobro, razmislit ću.
Dobro. Nazovi me.
-Bok. -Hej.
Tko je to bio?
Ma ništa.
Bok. Mogao bih pripremiti večeru.
Jer to mi jako dobro ide.
-Može. -Da?
Mogu li dobiti ključeve? Moram svratiti do ladanjskog kluba.
Da.
Bok. Trebam Kathy koja radi na članstvima.
Želim pitati zašto nam je ukinuto članstvo.
-Naravno. Da vidim je li tu. -Sjajno. Hvala.
Moraš odmah doći ovamo.
Ne znam. Uzmi Uber.
Hej, kompa. Ovdje desno, molim te. Oprosti.
Čekaj malo, s njim se cijelo vrijeme ševila?
Da. Sigurno.
Ono s Johnom sad ima smisla.
Imala je pristup svim informacijama koje je policija htjela zataškati.
Nevjerojatno.
Sjeti se kako je rekla:
„Znamo da ste se istrošili za tu kuću.”
Da, tako je znao.
Dobro, stižem.
Možemo li kupiti drugi auto?
Rekla sam: „Dobro, hvala.”
Bok. Što vi radite ovdje?
Nisam znao da hodate.
Bok. Ne hodamo.
Ne, samo… Na ručku smo.
Nismo ni znali da se poznajete.
Jer to nikad niste spomenuli, što je čudno.
Što se događa? Dolazite i prekidate nas.
Vi ste Promatrač.
Ili možda oboje. Jedno od vas.
Nora, ne možeš reći takvo što.
Promatrač želi da odemo iz kuće, zar ne?
Tko mi govori da prodam kuću otkad smo se uselili? Ti.
Rekla si da imate financijskih problema.
A tako je on znao, zar ne?
One gluposti, „istrošili ste se”.
Sigurna pretpostavka. Kuća stoji tri milijuna.
I pokušavala me uvjeriti da si me prevario.
-Za onim stolom. -Što?
„Cura s kečkama.”
Čudna fraza samo koji tjedan prije
nego što se u našoj sobi pojavila cura s kečkama
odjevena kao ubijena cura.
Zvala se Pat Graff.
-Zvuči poznato, detektive? -Ne.
Stvarno?
Ovo je ludost.
Osiguranje!
Ovo je nečuveno. Ne, ovo je kleveta.
Da. I znaš što? Mislila sam da smo prijateljice.
Mogla bih izgubiti licencu.
Želiš kuću koju si ne možeš priuštiti
pa ti on pomaže tako što nas gnjavi da je prodamo jeftino.
Gotovo je upalilo.
Mogla bi si je priuštiti za 1,9, zar ne?
Još si nas nagovorila na renovacije da je možeš preprodati.
Reci mi. Tko stoji iza društva s ograničenom odgovornošću? Ti?
Ili on? Ili oboje?
I oni čudni katalozi.
Što će vam katalog za flipere na radnom stolu?
Znam, zato što bi fliper sjajno pristajao u mušku sobu.
Dobro. Ovo je samo…
Ovdje detektiv Chamberland.
Trebam policijsku ophodnju kod ladanjskog kluba.
Sjebali ste i znate da jeste.
Unajmili ste tipa da glumi građevinskog inspektora
i da je pobio svoju obitelj?
I preporučili ste Theodoru Birch. Je li i ona upletena?
Oprostite, oni su s vama?
Znate što?
Snosit ćete posljedice za sve ovo. Dobro?
Očekujte tužbu jer ste gotovi.
-Gotovi ste. -Da.
Nazvat ću prijateljicu koja radi za tabloid
jer mislim da je vrijeme da svi saznaju
što se događa u vašoj kući!
Ne možemo živjeti ovako. To nas izluđuje.
Znam, ali slušaj, sve se posložilo.
Nije da smo izrekli neku neistinu.
Pokušavaju nas izmanipulirati da ispadnemo ludi
jer smo na tragu nečemu.
Da, ali što možemo? Ništa ne možemo dokazati.
Još ne, ali kad porazgovaramo s Theodorom?
Ako je Chamberland upleten, i ona je.
Zar ne?
Ovo nije zdravo.
Više nas ne prepoznajem.
Prvo moramo otplatiti onaj kredit u koji si nas uvalio,
a zatim predlažem da prodamo kuću.
Prihvatimo najbolju ponudu i povratimo svoje živote.
Moja izložba je rasprodana.
Bit ćemo dobro.
Čekaj, što… Izložba ti je rasprodana?
Da.
Mislim da sam pronašla nešto.
Sjećaš li se „Ode jednoj kući”?
-Pisma koji su dobili susjedi? -Da.
Pretražila sam društvene mreže. Pogledajte što sam našla.
-Zezaš me. -To je cijela grupa.
Išli su u srednju školu Westfield.
Imali su istog profesora Engleskog
koji im je dao neki zadatak koji su svi obožavali.
Koji zadatak?
Svi su trebali pronaći neku kuću koja im se sviđa
i proučavati je neko vrijeme.
Zatim joj pišu ljubavno pismo.
Sranje, Ellie.
Pogledajte ovu objavu.
„Draga kućo na Hollyhock Ridgeu 89. Izvrsna si.
Ostarjela i snažna, stojiš na mjestu već 99 godina.
Misliš li da ćeš stajati i sljedećih 99 godina?”
Čekaj, tko je taj profesor i kad je umro?
Tko kaže da je umro? U grupi je.
Zove se Roger Kaplan. Sad sam ga potražila.
Živi u ulici Oak 71 u Westfieldu.
Vidjela sam to lice.
Kako to misliš?
Na razgledavanju kuće.
Ispričavam se.
Dolje je nešto što će vas zanimati.
Hladan zrak.
Dolazi odavde, što nije imalo smisla.
-Kad smo srušili knauf… -Da?
Nije mi bilo jasno odakle dolazi.
Čvrsta cigla, nigdje ne curi.
Jedan od mojih momaka pronašao je problem.
Pogledajte.
Bože.
To je tunel.
Vodi do drugog dijela posjeda?
-Nemam pojma. Sad smo ga pronašli. -Ne.
Zapravo su uobičajeni na sjeveroistoku u ovako starim kućama.
Služili su za krijumčarenje tijekom prohibicije.
Andrew je spomenuo tunele.
Jebiga. Idem unutra.
Čekaj. Idem s tobom.
Uzmite zaštitnu kacigu.
Sranje.
Dušo, vratimo se.
Ne mogu vjerovati.
Jesi li dobro? Pazi.
Smrdi.
Čekaj. Bože.
-Molim te, idemo odavde. -Dobro si!
Bože.
Što je ovo?
Čekaj.
Sranje. Ima li koga?
Tko si ti?
Sranje.
Tko si ti?
Prijevod titlova: Davor Levak