‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫מה קרה?‬
‫איך יכולת לעולל לי את זה?‬
‫לעולל מה?‬
‫איך יכולת לעולל את זה למשפחה שלנו?‬
‫אני לא יודע על מה את מדברת…‬ ‫-אני יודעת, דין.‬
‫אני יודעת מה עשית.‬
‫- שבוע קודם לכן -‬
‫היינו צריכים לקבל את המידע הזה.‬ ‫המכתבים, הרציחות.‬
‫היו צריכים למסור לנו אותו לפני הרכישה.‬
‫אתה אומר שלא היה לך מושג על זה?‬
‫שום מושג.‬
‫שום דבר על מכתבים, רציחות בבית.‬
‫אני מצטערת, אבל קשה לנו להאמין לך.‬
‫אני נשבע באלוהים,‬ ‫זאת הפעם הראשונה שאני שומע על זה.‬
‫אתה מבין למה אנחנו כועסים, נכון?‬
‫העובדה ששום פיסה מהמידע הזה‬ ‫לא נמסרה לנו בעת המכירה?‬
‫מה אם, למשל, איאלץ למכור את הבית?‬
‫האם ארגיש בסדר לא למסור‬ ‫את המידע הזה לבעלים הבאים?‬
‫לא, לא יהיה לי נוח עם זה.‬
‫אז אתם שוקלים למכור את הבית?‬
‫מר בראנוק, אני לא בטוח מה לומר.‬
‫אני מבין למה אתה כועס‬ ‫ואני מצטער לשמוע מה שאתה עובר,‬
‫אבל אפילו אם הייתי יודע,‬ ‫נגיד, על הרציחות בבית,‬
‫כמתווך, כלל לא הייתי מחויב‬
‫למסור את המידע הזה אלא אם נתבקשתי ספציפית.‬
‫זיבולים.‬ ‫-אלה לא זיבולים.‬
‫זה החוק בניו ג'רזי.‬
‫נוכל לפחות לדעת מי הבעלים הקודמים?‬
‫חוקית אני לא מחויב לספר לכם,‬ ‫אבל במקרה הזה, אני באמת לא יודע.‬
‫זו הייתה חברה בע"מ.‬ ‫מעולם לא פגשתי את הבעלים.‬
‫התעסקתי עם מנהל עסקי בחברה‬ ‫שאני מניח שהם שכרו.‬
‫זה לא נראה לך חשוד?‬
‫קבלן שמשפץ בית למטרת רווח,‬ ‫זה לא יוצא דופן.‬
‫אם הקבלן הזה התלהב כל כך מהשיפוצים שלו,‬
‫למה הוא לא סיים את המרתף?‬
‫קניתם את הבית במחיר גבוה מהדרישה,‬
‫אז מה שהם בחרו לעשות או לא, זה עבד.‬
‫טוב, אז ממי החברה קנתה את הבית?‬
‫המידע הזה לא ברשותי.‬ ‫-טוב.‬
‫השם אנדרו פירס אומר לך משהו?‬
‫ברור שלא.‬
‫הוא אחד הבעלים הקודמים של הבית,‬ ‫מלפני כמה שנים.‬
‫הוא אמר לי שהוא קיבל מכתבים מאיימים,‬
‫אמר לי שקרו דברים מוזרים בבית הזה.‬
‫אשתו התאבדה.‬
‫הכול טראגי מאוד,‬ ‫אבל זה לא קשור כי לא ידעתי על זה.‬
‫תהיה מוכן להעיד על זה בבית משפט?‬
‫אוי, לא.‬
‫אתה מאיים לתבוע אותי, מר בראנוק?‬
‫כן, דארן, בהחלט.‬
‫אז קדימה.‬
‫זה יהיה בזבוז של זמן וכסף.‬
‫אני מכיר את החוק,‬ ‫ואומר לביה"מ את מה שאמרתי לכם.‬
‫לא נולדתי אתמול,‬
‫ולמחרת נהפכתי‬ ‫לבעל סוכנות הנדל"ן מספר אחת באזור.‬
‫טוב? אני פועל לפי החוקים ומציית להם.‬
‫זו הדרך של דארן דאן.‬
‫אם אתם לא רוצים להאמין,‬ ‫אשמח להוכיח את זה בבית המשפט.‬
‫קארן, תלווי את מר וגב' בראנוק החוצה?‬
‫היא לא צריכה ללוות אותנו.‬ ‫המשרד לא כזה גדול.‬
‫יום נפלא.‬
‫אז שמעתי נכון? אתם מוכרים את הבית?‬
‫אנחנו לא יודעים, קארן.‬
‫אתקשר אליכם. נאכל צהריים במועדון, כולנו.‬
‫- ג'ון גראף -‬
‫- ג'ון גראף וסטפילד‬ ‫תמונות -‬
‫- ג'ון גראף רצח -‬
‫- שדרה 657 מערב -‬
‫- רצח בשדרה 657 מערב -‬
‫אוי, פאק.‬
‫זה הגיע בשבילך.‬
‫- תיכון וסטפילד צפון -‬
‫- גראף, פט - מועדון סקי 23,‬ ‫דרמה 47, בדמינטון -‬
‫- פט גראף -‬
‫טוב. מה עם השיחה שלך ב-17:00?‬
‫איאלץ לדחות אותה לשבוע הבא.‬
‫והפגישה מחר ב-08:30 עם ריק ודייוויס?‬
‫לא יודע. תראי אם יוכלו להיפגש ב-14:00.‬
‫יש לי משהו בבוקר.‬
‫מבוגר בן 41, זוהה כסמואל ברייט.‬
‫גופתו נמצאה במושב הנהג של פורד טאורוס.‬
‫סיבת המוות, פצע ירי בודד בראש.‬
‫אין סימנים לדנ"א נוסף‬ ‫בתוך הרכב או מחוצה לו.‬
‫נראה שלא נגעו בגופה לאחר מותה.‬
‫קראתי לך.‬ ‫-פאק! אלוהים.‬
‫טוב, אני פשוט… הפחדת אותי.‬
‫אתה בא למיטה?‬
‫לא, אני לא עייף.‬ ‫האמת, אני מלא אנרגיה עצבנית.‬
‫אני לא מבין למה‬ ‫הוא נתן לנו את כל הראיות האלה.‬
‫כל המידע על ג'ון גראף.‬
‫מי, צ'מברלנד?‬
‫כן.‬
‫אולי הוא פשוט מנסה לעזור.‬
‫הבחור הזה?‬
‫מה, בכך שחשף טיוח בן 25 שנים‬ ‫שכולל את העיר כולה,‬
‫כולל המשטרה? למה…‬
‫זה מוזר.‬
‫אני הולכת לישון.‬ ‫-לילה טוב.‬
‫לילה טוב.‬ ‫-טוב.‬
‫היי, מה עם קצת זמן סקסי?‬
‫מה?‬
‫כלום.‬
‫את יכולה…‬
‫- וואו -‬
‫מה, כל המרתף שלך?‬ ‫-כן, אחסנו בו דברים,‬
‫ואז אמרתי לאימא שלי‬ ‫שאם אקבל אותו, אדאג שיהיה יפה.‬
‫אפנה אותו.‬ ‫-אלי?‬
‫שנייה!‬
‫מה אמרנו על נעילת הדלת?‬
‫מה? סליחה. שכחתי.‬ ‫-מה את…‬
‫עם מי את מדברת?‬
‫חברה לכיתה.‬
‫יש לי מחר בוחן בגאומטריה‬ ‫ולא הייתי בטוחה על איזה פרק…‬
‫עכשיו אני הולכת לישון.‬ ‫-טוב.‬
‫מה, באת לראות אם יש פה מישהו?‬
‫אתה יודע מה? קדימה, חפש בחדר שלי.‬
‫רק לא בארון. קבוצת הפוטבול שם.‬
‫טוב, בחייך, אני לא צריך עזר חזותי.‬
‫רק רציתי לומר לילה טוב.‬ ‫-טוב, לילה טוב.‬
‫אני אוהב אותך, אלי.‬
‫גם אני אותך, אבא.‬
‫זו לא אשמתי. אני מנסה.‬
‫נראה לי שצריך.‬ ‫-צריך. זה טוב.‬
‫היי, מה אתה עושה פה?‬ ‫חשבתי שסיימת בשבוע שעבר.‬
‫מצטער. הייתי צריך להתקשר.‬
‫אחת המצלמות לא עובדת,‬ ‫אז פשוט צריך להחליף אותה.‬
‫נראה לי שסנאי אכל את החוט.‬
‫מה הקטע? כמה זה יעלה לי?‬
‫אבא, בחייך, מה הבעיה שלך?‬
‫מה את עושה פה בחוץ?‬
‫את לא אמורה להתכונן לביה"ס?‬
‫אם זה אייליינר, תורידי אותו.‬
‫דבר.‬ ‫-זה לא יעלה לך כלום.‬
‫יש אחריות.‬
‫ואז תסיים?‬
‫כן, אזמין אותה, אתקין אותה מחר ואז…‬
‫ואז אסיים.‬ ‫-תודה.‬
‫רגע, שנייה, חכה.‬
‫- ג'ון -‬
‫מתי זה היה?‬ ‫-לא יודע. לפני איזה שבועיים?‬
‫הוא אמר שהוא מפקח הבנייה,‬
‫אבל אין שום מפקח בשם ג'ון בווסטפילד.‬
‫אתה חושב שניהלת שיחה‬ ‫עם ג'ון גראף בבית שלנו,‬
‫ורק עכשיו אתה מספר לי על זה.‬
‫האמת היא שבזמנו‬ ‫בכלל לא ידעתי מי זה ג'ון גראף.‬
‫זאת הסודיות, דין. זה מה שאני לא אוהבת.‬
‫אתה כאן כל הלילה,‬ ‫שותה קפה, לא ישן, לא מתקשר איתי,‬
‫וזה בדיוק מה שקרה בפעם הקודמת,‬
‫ממש לפני פשיטת הרגל.‬
‫אפשר לא לדבר על זה?‬ ‫-לא, אני…‬
‫אוכל להתערב לרגע?‬
‫דין, אני יודעת מי אתה חושב‬ ‫שראית באותו יום בבית שלך,‬
‫אבל אני מתקשה להאמין‬ ‫שזה ג'ון גראף האמיתי, טוב?‬
‫בחייך! הבחור לא הפסיק לדבר על בתו,‬
‫אמר לי שאני צריך לפקוד‬ ‫את הכנסייה הלותרנית שהוא פקד?‬
‫אפילו אמר ששמו ג'ון.‬
‫זה אחד השמות הכי שכיחים באמריקה.‬
‫ולמה אמר לך את שמו האמיתי?‬ ‫למה לא לשקר ולומר, "היי, אני גארי"?‬
‫אתה אולי צודק. בטח.‬
‫אף אחד לא יודע איך הוא נראה. זה אולי הוא,‬
‫אבל אני מתקשה למצוא קשר.‬
‫אתה חושב שהוא בחיים‬ ‫וכותב את מכתבי הצופה אליכם,‬
‫אבל גם ג'ון גראף קיבל מכתבים מהצופה.‬
‫אז האם הוא כתב אותם לעצמו‬ ‫או שמישהו אחר כתב,‬
‫ועכשיו הוא מחליט‬
‫שהוא יכתוב לכם מכתבים מסוג דומה?‬
‫זה מתחיל להיות פחות הגיוני.‬
‫לא נראה לי שהוא הצופה.‬
‫אם כבר, הגיוני‬
‫שהמפקח ההוא זה מישהו‬ ‫שמעמיד פנים שהוא ג'ון גראף,‬
‫שמנסה להפחיד אתכם.‬
‫בסדר! בסדר, אבל בשלב מסוים, זה לא מוגזם?‬
‫המאמץ שמי שזה לא יהיה עושה,‬ ‫כדי לענות אותנו.‬
‫מתי נגיד מספיק ודי?‬
‫תראי, אני שונא לומר את זה.‬ ‫נראה לי שצריך למכור את הבית.‬
‫מה? חשבתי שאנחנו בהסכמה. דיברנו על זה.‬
‫אני יודע שיהיה רע, טוב?‬
‫וזה ייקח כל גרוש מההון העצמי שלנו, אבל…‬
‫וזה יהיה כמו להכריז שוב על פשיטת רגל.‬
‫מה קרה לזה שנישאר חזקים בשביל הילדים?‬
‫זה למען הילדים שלנו!‬ ‫-פסק זמן, בבקשה.‬
‫פסק זמן.‬
‫לא באתי לומר לכם‬ ‫אם אתם צריכים למכור את הבית,‬
‫אבל לפני כל החלטה שלכם…‬
‫בדקתי קצת על דקוטה הזה,‬ ‫ולדעתי מצאתי משהו ודאי.‬
‫באמת?‬ ‫-מה?‬
‫תחשבו על זה. משפחה נכנסת לפה, בית גדול.‬
‫יש לה כסף.‬
‫הוא עוסק באבטחה, זה העסק שלו,‬ ‫לגרום לאנשים להרגיש בטוחים.‬
‫אבל כדי שאנשים ירגישו בטוחים,‬ ‫הם צריכים להרגיש בסכנה.‬
‫אתם איתי?‬
‫יש לו מניע להפחיד אתכם. זה טוב לעסקים.‬
‫אז עמית שלי עקב אחריו.‬
‫מסתבר שהילד הזה אוהב משחקי מחשב.‬
‫אלה חדשות טובות.‬
‫מרבית הגיימרים גולשים הרבה.‬ ‫אלה חיי החברה שלהם.‬
‫הם מרכיבים אוזניות ומדברים זה עם זה,‬
‫אז אם הוא זומם משהו,‬ ‫אולי נתפוס אותו משוויץ בזה.‬
‫ומה שהייתם רוצים לעשות במצב הזה‬ ‫הוא לא חוקי, טוב?‬
‫אז זה לא קרה, אם אתם מבינים אותי.‬
‫טוב, מה עשינו?‬
‫קוראים לזה "רחרוח".‬
‫חוטפים חלק מהמידע שעה שהוא משודר‬
‫בין ראוטר למכשיר.‬
‫ואז מפעילים תקיפה כוחנית כדי לפענח את זה.‬
‫זה לוקח קצת זמן,‬ ‫אבל ברגע שמצליחים, נכנסים.‬
‫תראו את זה.‬
‫במה אנחנו מביטים?‬ ‫-לגיימרים יש שמות מסך.‬
‫איך שהם נכנסים,‬ ‫איך ששחקנים אחרים יודעים מיהם.‬
‫בעולם הזה, זה השם שלך.‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫הצופה.‬ ‫-הצופה.‬
‫זה לא ג'ספר וינסלו.‬
‫זה לא הזוג המת.‬
‫זה לא ג'ון גראף.‬
‫זה חברנו דקוטה.‬
‫סליחה.‬
‫חשבתי על מה שאמרת,‬
‫שנאבד את כל ההון העצמי שלנו‬ ‫אם נמכור את הבית עכשיו,‬
‫ו… טוב,‬
‫אתה עומד להיות שותף, אז נהיה בסדר.‬
‫כסף לא אמור להדאיג אותנו, נכון?‬
‫כן.‬
‫כן, מותק.‬
‫תראי…‬
‫את יודעת, העניין הוא…‬
‫שכבר לא מדובר בכסף, כן?‬
‫עברנו לכאן כי רצינו להרגיש מוגנים, נכון?‬
‫וההפך הוא הנכון.‬
‫הרגשנו מוגנים יותר בעיר.‬
‫לא הרגשתי בסכנה גדולה יותר מאשר כאן.‬
‫ואני יודע… שאת מרגישה כמוני.‬
‫כן.‬
‫נראה לי שהם ביחד.‬
‫מי?‬
‫אלי ודקוטה.‬
‫מה? למה אתה חושב ככה?‬ ‫-אני פשוט יודע.‬
‫אלוהים, למה אי אפשר לשכור‬ ‫חברת אבטחה נורמלית?‬
‫למה אנחנו צריכים להתקמצן ולהשיג…‬
‫את צודקת, טוב? את צודקת. פישלתי.‬
‫כל הקטע של שם המסך.‬ ‫תאודורה צודקת, את יודעת?‬
‫יש לו מניע.‬
‫אז מה אנחנו אמורים לעשות?‬
‫אני לא רוצה להיות הורה כזה,‬ ‫ואני יודע שגם את לא,‬
‫אבל את יודעת מה הסיסמה שלה לטלפון?‬
‫אני יודע. תראי… הדבר היחיד שחשוב עכשיו‬
‫זה שנגן עליה, נורה, טוב?‬
‫ואם הילד הזה הוא הצופה, אני נשבע באלוהים…‬
‫טוב.‬
‫האוכל מוכן.‬
‫וכלל חדש, בלי טלפונים ליד השולחן.‬
‫אבל לקרטר מרשים לצפות באייפד.‬
‫גם בלי אייפד.‬
‫בואי.‬
‫אתם מסמסים ליד השולחן יותר ממני. רק שתדעו.‬
‫טוב.‬
‫אלוהים!‬ ‫-מה קרה?‬
‫כלום, אני בסדר. יש לי משהו בעין.‬
‫ארוץ לשירותים.‬ ‫-אתה בסדר?‬
‫אתה צריך עזרה?‬ ‫-אני בסדר, תודה.‬
‫הוא בסדר.‬
‫היי! מה זה, לעזאזל?‬
‫אבא, תחזיר את זה!‬ ‫-מה זה?‬
‫שיקרת לי?‬ ‫-שים את זה בצד. קרטר, נעלה.‬
‫אימא, גם את מעורבת בזה?‬ ‫-שיקרת לי, טוב?‬
‫שאלתי אותך ישירות ושיקרת.‬
‫זה לא עניינך.‬
‫זה לא ענייני?‬
‫את בת 16 והוא בן 19.‬ ‫-הוא מפחיד אותנו,‬
‫ואת שיקרת.‬ ‫-לך תזדיין!‬
‫את מרותקת, טוב?‬ ‫-מרותקת?‬
‫תגורי בחדר השינה שלך.‬
‫בלי טלפון, מחשב, אייפד.‬
‫תחזרי מביה"ס ישירות אל החדר שלך.‬
‫אנחנו מרגלים אחרייך כי את שקרנית.‬
‫אסור לכם! אני שונאת אתכם!‬ ‫-תראי אותי!‬
‫אלי!‬ ‫-היי!‬
‫אתם יודעים מה? לקחתם אותי מכל החברים שלי.‬
‫מה עוד אני אמורה לעשות? אתם עשיתם את זה.‬
‫אבא, אני שונאת אותך.‬
‫- ונגארד פתרונות אבטחה -‬
‫- היי לאן נעלמת -‬
‫- מתעלמת ממני, מה? Lol‬ ‫מתגעגע אלייך ילדה -‬
‫- אם עשיתי משהו רע, אני מצטער -‬
‫היי, היי!‬
‫שיקרת לי.‬ ‫-יו, מה הקטע?‬
‫ראיתי את התמונות, את הסמסים.‬
‫אתה שוכב עם בת ה-16 שלי?‬
‫אני לא. אני נשבע.‬
‫אתה שולח לנו את המכתבים האלה, נכון?‬
‫אבא שלי תוקף מישהו מחוץ לבית שלי,‬ ‫שדרה 657.‬
‫אני יודע על שם המסך שלך, מניאק.‬
‫במשחקי הווידאו שלך…‬ ‫-עוף לי מהפרצוף.‬
‫זה השם שלך, הצופה?‬
‫תראה, זה צירוף מקרים.‬ ‫-באמת?‬
‫לא, לא נראה לי.‬
‫ישר קלטת אותנו.‬ ‫היינו מטרה קלה בשבילך, נכון?‬
‫דפוקים עשירים מהעיר.‬ ‫-עזוב אותו!‬
‫אלי!‬ ‫-לא! נורה, תכניסי אותה!‬
‫תכניסי אותה הביתה.‬ ‫-אני נשבע.‬
‫תיכנסי מייד.‬
‫הם בסדר. הם רק מדברים. אני מבטיחה.‬
‫אני מנסה לעזור לכם.‬
‫אני לא צריך את העזרה שלך.‬ ‫אתאים את הדנ"א שלך.‬
‫אחי, המשטרה פה?‬
‫אני מת להראות להם את זה.‬
‫פאק.‬
‫בת 16. תתבייש לך.‬
‫אני אומר לך, לא נגעתי בה.‬ ‫-אתה יודע מה?‬
‫התחרמנו פעם אחת.‬
‫מה קורה פה?‬
‫תודה שבאת.‬ ‫-אתה בסדר?‬
‫הבחור הזה שוכב עם בת ה-16 שלי.‬
‫לא נכון.‬
‫הוא גם שלח אל הבית שלי מכתבים מטרידים.‬
‫אני לא יודע על מה הוא מדבר.‬
‫כולם מוכנים להתפנות?‬
‫אני לא הולכת לשום מקום.‬
‫זאתי.‬
‫אם תעז לגעת בילד הזה…‬
‫לא נוגעים באף אחד.‬ ‫-תכשפי אותי?‬
‫הנה, זאת התמונה.‬
‫זה מה שהוא שלח לבת ה-16 שלי.‬
‫טוב, גיל ההסכמה בניו ג'רזי הוא 16.‬
‫מה?‬ ‫-אז זה לא פשע.‬
‫טוב. תוכל בבקשה לקרוא לבלש צ'מברלנד?‬
‫הוא ידע מה קורה פה.‬
‫אדוני השוטר,‬ ‫אנחנו מקבלים מכתבים מאיימים ממישהו‬
‫ששמו "הצופה".‬
‫זה שם המסך של הילד. אז תעצור אותו!‬
‫הבלש צ'מברלנד בחופש היום.‬
‫מה זה משנה?‬ ‫-לא אעצור את הילד, טוב?‬
‫תודה.‬ ‫-מה אתה אומר?‬
‫הוא מפחיד את משפחתי.‬
‫רוצה לדבר עם צ'מברלנד? בסדר.‬
‫הוא יוכל לבקש מהאדון לענות לשאלות,‬
‫אבל זה יהיה תלוי בו,‬ ‫אלא אם אתה רוצה צו מעצר.‬
‫אני מוכן לענות לכל שאלה.‬ ‫אתן את המספר שלי אם זה עוזר.‬
‫מר עוזר.‬
‫תודה. אתה יכול ללכת.‬
‫מה?‬ ‫-מר בראנוק, פשוט תיזהר, טוב?‬
‫אתה צריך עזרה עם זה?‬ ‫-מה קורה?‬
‫כן.‬ ‫-צ'מברלנד יחזור מחר.‬
‫עופו מהשטח שלי!‬
‫כולם, ההצגה הסתיימה.‬
‫לא התנהגות שיאה לשכן.‬
‫חזרת הביתה מוקדם.‬
‫מותק. מה קרה?‬
‫הוא אמר שעשיתי משהו שלא עשיתי.‬
‫מי?‬
‫המשפחה שעבדתי למענה.‬
‫הם אמרו שהטרדתי אותם.‬
‫ואתה דובר אמת?‬
‫כן.‬
‫- משטרת מדינת ניו ג'רזי -‬
‫מה שאנחנו מבקשים, ותצטרך להסכים לזה,‬
‫אי אפשר להכריח אותך,‬
‫זה לתת לנו דגימת דנ"א‬ ‫כדי לבדוק מול הדנ"א על המעטפות.‬
‫מרשי לא עשה כל רע, אין לו מה להסתיר.‬
‫אתן לך דגימה ואענה לכל שאלה.‬
‫לא עשיתי שום דבר רע.‬
‫לא היה לך כל קשר למכתבים של משפ' בראנוק?‬
‫לא. כלומר, אני יודע עליהם כי הוא סיפר לי.‬
‫לכן עזרתי עם מערכת האבטחה.‬
‫ושם המסך?‬
‫"הצופה" זה הכינוי של בני.‬
‫הענקתי לו אותו כשעבד כמאבטח,‬
‫כי הוא התלונן שזה כל מה שעשה, ישב שם, צפה.‬
‫לדעתנו המדינה אמורה לדעת‬
‫אם המידע הושג באופן חוקי.‬
‫אם המטרה שלכם הייתה‬ ‫להפחיד את הילד עד מוות,‬
‫המשימה בוצעה.‬
‫כן, אדוני הבלש, דיברנו על זה,‬
‫ומה שקרה בינו לבין הבת שלנו…‬
‫זה עניין משפחתי,‬ ‫אז אנחנו לא רוצים להגיש תלונה.‬
‫גם ככה לא תוכלו. הוא בן 19.‬ ‫היא בת 16. זה חוקי לגמרי.‬
‫בניו ג'רזי.‬ ‫-כן.‬
‫הבחור הסכים לתת דגימת דנ"א.‬
‫ייקח כשבועיים לבדוק אותה.‬
‫דיברתי עם המעבדה הבוקר. הם אמרו שהדנ"א‬
‫ממעטפות הצופה שלכם יהיה מוכן בעוד כשבוע.‬
‫אני חייב לשאול.‬
‫אני מרגיש שמאז שפגשתי אותך,‬ ‫אתה אומר את אותו הדבר.‬
‫אני פשוט תוהה, מתי זו תהיה האמת?‬
‫והנה אני חשבתי שאני מסתכן למען תאודורה‬
‫כדי לעזור לשניכם.‬
‫אולי אני צריך להפסיק להיות נחמד.‬
‫אבל כמו שאמרתי, אתם צריכים להיות סבלניים.‬
‫קיצוצים. מה אפשר לעשות?‬
‫למה את מושכת אותי?‬
‫אני פשוט רוצה שתירגע, טוב?‬ ‫-אני פשוט…‬
‫היי לכולם.‬
‫לאחרונה לא הייתי פה, עוד אדבר על זה, אבל…‬
‫מה שאני עומדת לומר כואב מאוד,‬
‫אבל זה משהו שאני חיה איתו‬ ‫ועדיף שנעבד אותו יחד.‬
‫היי, חשבתי שאמרנו 12:30.‬
‫איך את בכלל פה עכשיו?‬ ‫-מה?‬
‫אל תגידי לי שאת לא יודעת.‬
‫יודעת מה?‬
‫היי לכולם.‬
‫לאחרונה לא הייתי פה, עוד אדבר על זה, אבל…‬
‫דין, זאת הבת שלך?‬ ‫-מה שאני עומדת לומר כואב מאוד,‬
‫אבל זה משהו שאני חיה איתו‬ ‫ועדיף שנעבד אותו יחד.‬
‫אני מאוהבת במישהו שהוא,‬ ‫במקרה, אפרו-אמריקני,‬
‫ובגלל זה, נעלו אותי בחדר שלי.‬
‫לקחו לי את הטלפון‬
‫ואני מקליטה את זה באייפד של אחי.‬
‫בעבר גרנו בניו יורק וזה…‬
‫הוא לא היה כזה, אבל עכשיו זה פשוט…‬
‫יש לך משהו לומר לי?‬
‫אתה רק מציק לי, אז זה מה שאתה מקבל.‬
‫לא, אלי, זאת לא תשובה.‬
‫את יודעת שאני לא גזען.‬
‫אני יודעת ולא אכפת לי.‬
‫לעזאזל עם זה.‬
‫אבא!‬ ‫-תירגע.‬
‫אבא!‬ ‫-דין! לא, תירגע!‬
‫תפסיק.‬
‫את הרסת את חיי! הרסת את המשפחה הזאת!‬
‫הוא מטורף!‬ ‫-לכי לחדר שלך, עכשיו!‬
‫אתה פאקינג מטורף, אבא!‬
‫אלוהים אדירים, דין! מה לעזאזל הבעיה שלך?‬
‫אני מצטערת כל כך.‬
‫החברות שלך מושעית באופן זמני.‬
‫סליחה?‬
‫כתוב "בעקבות חקירה פנימית".‬
‫אז אסרו על כניסתנו כי אנשים חושבים שאנחנו…‬
‫אנשים חושבים שאנחנו גזענים?‬
‫כן.‬ ‫-אלוהים! אנחנו לא!‬
‫זה העולם שבו אנחנו חיים עכשיו.‬
‫אני מסתכנת מעצם זה שאני מדברת איתך.‬
‫אל תדאגי. אני לא הולכת לשום מקום.‬
‫אני חברה טובה ונאמנה.‬
‫אבל ברצינות, מעתה והלאה,‬ ‫זה ישפיע על הכול בשבילכם.‬
‫ולמרבה הצער, האינטרנט הוא לנצח.‬
‫נראה אתכם מכניסים את אלי לקולג' טוב.‬
‫אני לא רוצה לבאס אותך, אבל… כלומר…‬
‫נראה לי שיפטרו את דין בקרוב.‬
‫אלוהים אדירים, קארן.‬
‫אני יודעת. הם נגמרו.‬
‫החיים שהכרתם נגמרו.‬
‫אבל הדבר הטוב הוא שאת תזכי להתחיל מחדש.‬
‫נורה, נגענו-לא-נגענו בנושא,‬ ‫אבל עכשיו אין לך ברירה.‬
‫את צריכה להתגרש מדין ולמכור את הבית.‬
‫ניסחתי חוזה.‬
‫מה? קארן. זה…‬ ‫-כן.‬
‫לא, אני רצינית.‬ ‫-לא.‬
‫זו עסקה בשו-שו. לא איידע מתווכים אחרים.‬
‫יש לי המון לקוחות נפלאים‬ ‫שמכירים את הבית שלכם ומעוניינים מאוד.‬
‫ונראה לי שעד סוף היום אוכל להשיג לך, אולי,‬
‫לא יודעת, שלוש הצעות ממש נהדרות,‬
‫ואז פשוט תצטרכי להראות אותן לדין.‬
‫שדרך אגב, מטורף.‬
‫צפיתי בטיק טוק של אלי והוא היה מרתק.‬
‫טוב… מספיק.‬
‫קודם כול, הוא לא מטורף,‬
‫ואני אצטרך לדבר איתו לפני שאחתום על זה.‬
‫למה?‬
‫למה את צריכה לבקש רשות מבעלך‬
‫לחיות את חייך?‬
‫את יודעת מי צופה בך עכשיו?‬
‫הבת שלך.‬
‫למה שלא תהיי הגיבורה שלה?‬
‫את יודעת, תצילי אותה.‬
‫- דואר ארה"ב -‬
‫- צפו בי -‬
‫הלו?‬
‫כן.‬
‫אין בעיה.‬
‫ג'ק רוצה לדבר איתך.‬
‫זה…‬
‫אני לא יודע מה זה.‬
‫זו תכולה של מעטפה‬
‫ששליח שם על השולחן שלי לפני שעה.‬
‫כתוב, "צפו בי".‬
‫זה אתה במיטה, נכון?‬ ‫-כן, זה אני, אבל אני…‬
‫מה? אין לנו מצלמה בחדר השינה.‬
‫אתה מוכן לומר לי מי זאת?‬
‫זה מטורף, טוב?‬
‫מפלילים אותי, זה מה שזה.‬
‫זה סרטון ערוך או משהו.‬
‫הוא לא נראה ערוך.‬
‫אני אומר לך שזה לא קרה, טוב? זה…‬
‫הבחור שהתקין את מערכת האבטחה שלי,‬ ‫ברור שהוא מנסה לנקום בי.‬
‫חכה רגע.‬
‫כבר ראיתי את כתונת הלילה הזאת.‬
‫זה רע, דין. היא צעירה.‬
‫היא לבושה כמו פט גראף.‬
‫ומי זאת פט גראף?‬
‫נערה שמתה.‬
‫אתה עשית את זה.‬
‫כן. התקנתי מצלמה בחדר שלך‬
‫ושלחתי את הסרטון לבוס שלך.‬
‫זה הסוף שלך.‬
‫לא שכבתי עם הנערה הזאת.‬ ‫אני בכלל לא יודע מי היא.‬
‫אתה שילמת לה.‬
‫שכנעת אותה להתלבש כמו בתו של ג'ון גראף‬
‫באותה כתונת הלילה שבה נורתה.‬ ‫איך ידעת על זה?‬
‫אני אף פעם לא יודע על מה אתה מדבר.‬
‫לא שילמתי לאף אחת.‬
‫התקנתי שם את המצלמה‬ ‫כי חשבתי שאולי אתה הצופה.‬
‫מה?‬
‫למה אתה אומר את זה?‬
‫עם הבעיות הכספיות שלכם,‬ ‫וזה שאשתך רצתה את הבית?‬
‫חשבתי שכתבת את המכתבים אליכם כדי לברוח.‬
‫חשבתי שאתפוס אותך‬ ‫כותב מכתב בזמן שמשפחתך ישנה.‬
‫או שאם אראה שזה לא אתה, אפסול אותך כחשוד.‬
‫ואז המשפחה שלך עזבה‬ ‫וראיתי אותך עם הנערה ההיא.‬
‫והייתי פשוט מניח לזה,‬
‫אבל היית חייב לדחוק בי,‬
‫לתקוף אותי כאילו הייתי פושע.‬
‫אתה יודע איך זה גרם לי להרגיש?‬
‫להיכנס לתחנת משטרה‬ ‫עם אימא שלי ועורך דין מזוין?‬
‫אתה מבין איך זה שונה עבורי מאשר עבורך?‬
‫כן. אני מבין. אני מצטער.‬
‫אתה נשבע שאתה לא יודע מי הנערה בסרטון?‬
‫לא שלחת אותה לעשות את זה?‬
‫לא.‬
‫איך לעזאזל היא נכנסה לבית שלי?‬
‫מה קרה?‬
‫איך יכולת לעולל לי את זה?‬
‫לעולל מה?‬
‫איך יכולת לעולל את זה למשפחה שלנו?‬
‫אני לא יודע על מה את מדברת…‬ ‫-אני יודעת, דין.‬
‫אני יודעת מה עשית.‬
‫טוב.‬
‫מותק, את צריכה להקשיב לי.‬
‫אראה לך משהו.‬
‫תביטי בתמונה הזאת.‬
‫זאת פט גראף.‬
‫תראי את כתונת הלילה שהיא לובשת.‬ ‫יש עליה דובדבנים.‬
‫הנערה בסרטון לובשת‬ ‫את אותה כתונת הלילה, טוב?‬
‫מישהו שכר אותה, מישהו שמכיר את הסיפור,‬
‫שיודע שאנחנו מכירים.‬ ‫-לא, לך לעזאזל.‬
‫לא אעשה את זה.‬ ‫-אני לא!‬
‫אל תיגע בי!‬ ‫-אני מבטיח לך, טוב?‬
‫לא עשיתי את זה, טוב?‬
‫אפילו לא התעוררתי.‬
‫טומנים לנו פח. טומנים לי פח.‬
‫אני לא יודע מי הנערה הזאת.‬
‫אני לא יודע למען מי היא עובדת.‬
‫אני אפילו לא יודע איך נכנסה. האזעקה פעלה.‬
‫אני רוצה שתלך.‬ ‫-מה? לא!‬
‫אני רוצה שתצא מהבית הזה.‬
‫אנחנו מוכרים את הבית הזה,‬
‫ואני מגישה בקשה לגט.‬
‫נורה, מותק, אני נשבע.‬
‫אני נשבע.‬
‫יום יבוא ותדעי שאני דובר כעת אמת.‬
‫יופי. כולי ציפייה.‬
‫עכשיו תעוף מפה.‬
‫לא אלך.‬ ‫-תסתלק!‬
‫אהיה בחוץ, אישן שם אם אהיה חייב.‬ ‫אני אגן על המשפחה הזאת.‬
‫אתה…‬ ‫-מפני מה?‬
‫היי, מותק.‬ ‫-היי, תקשיב.‬
‫הכול בסדר.‬ ‫-הכול טוב.‬
‫בוא. אני אוהב אותך. אתה בסדר, תהיה בסדר.‬
‫בוא נעלה בבקשה, מתוק.‬ ‫-עלה.‬
‫הכול בסדר.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫חזרת לעוד?‬
‫אני מניחה שהפעם לא תזדקק לחדר הצמוד.‬
‫…נראה לי שתסכימו‬ ‫שאם הלקוחות שלנו ייקנו את זה,‬
‫הם לא יתחרטו.‬
‫הם יקבלו את זה ועוד,‬
‫ונחזור מייד עם עוד עסקאות מדהימות.‬
‫גריל יפה, ג'וסלין. שיחקת אותה בגדול.‬
‫לאן יכול לב בריא להוביל אתכם?‬
‫אל מיליון ואחת הרפתקאות חדשות.‬
‫אנטרסטור היא תרופה לכשל לבבי קל עד בינוני…‬
‫אנדרו?‬
‫…שרושמים קרדיולוגים.‬
‫ניתן להשתמש באנטרסטור‬ ‫עם תרופות אחרות לכשל לבבי,‬
‫במקום מעכבי ACE או מעכבי אנגיוטנסין.‬
‫הוכח כי התרופה יעילה‬ ‫אם יש לכם היסטוריה משפחתית של מחלות לב.‬
‫למה לבטוח באנטרסטור?‬
‫כי אני צריך לחיות עוד הרבה.‬
‫שאלו את הרופא שלכם‬ ‫אם אנטרסטור נכון בשבילכם…‬
‫בן זונה.‬
‫תודה.‬
‫תרגום כתוביות: רותי זהרן‬