EN NETFLIX-SERIE
Dean, en blodkult?
Ja. Men jeg siger dig, jeg var der.
Han fortsatte bare. Han græd.
Andrew Pierce bor sammen med sin søn i Camden, New Jersey.
Politimesteren der sagde, han kendte til ham.
Han sagde, han er en mytoman. En lystløgner.
For to år siden påstod han, at sønnens rektor
var pædofil.
At hun forgreb sig på hans søn på en skoletur.
Politiet efterforskede.
Knægten var ikke med på den tur.
Undskyld.
Jeg skulle have tjekket ham først.
Ja, det kan godt være, men han fik brevene.
Og han er overbevist om, at Mitch og Mo skrev dem.
Han troede også, at William Morris var et mafiaskjul.
Han gav FBI et tip om,
at bureauet var styret af de fem familier.
Derfor blev han fyret.
Okay. Og det med, at Mitch og Mo dukker op i hans kælder?
Hvordan?
Hvis Mitch og Mo skrev de breve,
så er problemet vel løst? De er døde.
Jeg tror bare ikke, de har noget med det at gøre.
Hvorfor siger du det?
Tro mig, når du har kræft,
så er det sidste, du tænker på,
en underlig vendetta eller måder at skabe kaos.
Du vil slutte fred med verden.
Få afsluttet ting,
tage dig af dem, du snart forlader.
Det siger mit instinkt.
Jeg tror, disse to
er spild af krudt.
De samme ord, som assistent Chamberland brugte.
Det er tragisk med de to.
Det handler ikke om dig.
Og det med Andrew Pierce er fandeme noget vås.
Hvis han fik breve, sagde han det ikke til FBI eller os.
I mellemtiden er to søde ældre mennesker,
samfundsstøtter, døde.
Det har intet at gøre med dig.
Det er spild af krudt.
Jeg har spildt min tid her. Tak.
-Hvordan går renoveringen? -Hvad?
Er I næsten færdige?
Køkkenet er næsten færdigt, og så er der kælderen. Hvorfor?
Hvad vil du lave i kælderen? Du må lave en mandehule.
Poolbord, bar, storskærm.
Det vil køberne have.
Jeg siger dig.
Hvad er historien om ham? Er han god nok?
-Chamberland? -Ja.
Ja. Jeg har kendt ham i årevis.
Han er ikke så flittig, vel?
Lidt doven. Men derfor fik du mig.
Hvad?
Jeg…
Det her mord og selvmord. Hvorfor…
Hvorfor ikke tage en overdosis
eller lukke garageporten og sidde i sin Lexus og starte motoren?
Denne mand, der elskede sin kone så meget,
skød sin kone i ansigtet
og skød derefter sig selv med et haglgevær?
Måske fordi geværet gør jobbet. Piller virker ikke altid.
Måske ville han ikke have, en af dem døde,
og den anden overlevede og skulle leve med skylden.
Eller måske gjorde hun det.
Hun havde jo kræft.
Han måtte ikke gifte sig igen.
Måske ved hun, han ikke kan leve uden hende, så hun overrasker ham.
Han sidder i sin lænestol og ser Matlock.
Hun prikker ham på skulderen…
Bang! Vender geværet mod sig selv. Bang!
Jeg ved det ikke. Det er underligt.
Efterforskningen er i gang, og jeg forhører mig hver dag.
Hvad med sønnen? Hvad ved vi om ham?
Christopher. Problembarn, men jeg har ikke fundet noget voldeligt.
Fik et års betinget for en falsk check.
Her er min version.
Den, der skriver brevene, har direkte udsyn til jeres hus.
Så Mitch og Mo, nu afdøde.
Ockhams ragekniv, den simple forklaring er ofte mest sandsynlig,
siger, vi kan glemme dem.
Så er der Jasper Winslow.
Jeg undersøgte lidt, udenfor loven.
Jasper Winslow har boet der hele sit liv med mor, far og søster.
Gør skolen færdig,
får et job med at pakke varer i et supermarked i Westfield.
Han arbejder der seks dage om ugen i 23 år.
Så pludselig i november 1995
holder han op med at gå på arbejde.
Han pakker aldrig varer igen.
Den måned begynder hans familie at betale
til Avalon Adfærdsbehandlingscenter,
og de betaler hver måned de næste ti år.
Hvad blev diagnosen?
"Skizofreni med valgt stumhed."
Holdt han op med at tale?
Det tror jeg.
Og i 2001 ændres diagnosen igen.
God gammeldags posttraumatisk stresssyndrom.
I november 1995 skete der noget med Jasper Winslow,
som han brugte flere år på ikke at ville tale om.
Hvad skete der?
Det var kampen.
Jeg fik ikke besked om, at vi trænede cardio i dag.
Jeg har ikke spillet siden Carter,
men pludselig kan jeg igen.
Nora…
Der er en uskreven regel her om, at man…
Man ikke…
Man må ikke smadre sin tennispartner.
Det er okay, at du vinder en gang i mellem.
Det er fint. Men du må også lade andre vinde.
Som mig.
Åh, det er jeg ked af.
Du virker så anspændt.
-Hvad? -Det gør du. Jeg ved hvorfor.
Jeg tror ikke, du får sex.
Og jeg ved det
på grund af det, der skete med mig og Rick.
Til sidst var han bare…
Han var for bange til at knalde mig,
men det er okay.
Se på mig nu. Jeg får den bedste sex nogensinde.
Og regelmæssigt.
Så det er en dobbelt sejr. Det er godt.
Okay, med hvem?
Det kan jeg ikke fortælle, desværre.
Jeg vil ikke sige noget for tidligt.
Men jeg vil give dig et råd.
Du og din mand må knalde hver dag.
Hvis I ikke gør, er håbet ude for jer.
Jeg tror, det er mig.
Vi har ikke rigtig gjort det, efter vi flyttede ind i huset.
Med alt, der er sket…
Brevene, fritten, indbruddene.
Og så i aftes på motellet
lagde han sig i sengen, efter han puttede børnene,
og han lagde sig tæt ind til mig, og jeg kunne mærke, han ville,
men jeg…
Jeg kunne ikke.
Så jeg lod, som om jeg sov.
Wow.
Det er…
Det er Ellie. Ja.
Måden, han taler til hende.
Ikke hele tiden, men…
Hun er teenager nu, og han er efter hende,
hvis hendes top falder ned fra skulderen.
Det er latterligt. Det er underligt.
Og han bliver defensiv og siger:
"Min datter skal ikke seksualiseres,"
og så siger jeg: "Det er dig, der gør det.
Hun er bare et barn."
Jeg tror, han har en affære med en ung pige.
Måske praktikanten på hans kontor eller noget,
som de små piger med rottehaler og sådan.
Ja.
Må jeg også få et glas af den, når du kan?
-Selvfølgelig. -Tak.
Hey, Chrissy. Tror du, jeg kunne få…
Jeg har altid bedt om en generøs mængde, og der er lidt lavvande i dag.
Tak.
Det, jeg gerne vil vide…
Jeg vil vide, hvad der sker med de skumle breve.
Har I fået flere?
Niks.
Overvågningskameraerne er oppe, når renoveringen er færdig,
og så flytter vi vel ind igen, men jeg ved ikke helt.
De kommer ikke mere.
Jeg tror bare, det er en dum spøg.
Hvad snakker du om?
Er du sindssyg?
Det er ikke en spøg.
Du lever i et mareridt derinde.
I skal bare renovere lidt og så se at komme ud.
Tak.
Det er også for lidt.
Jeg vil ikke skræmme livet af dig,
men du har ikke meget tid.
Det har du ikke.
Hvad sker der, når alle finder ud af det med brevene?
Du vil ikke kunne sælge det hus for en dollar.
Jeg har ikke fortalt dig dette. Jeg har et andet hus.
Smukke trægulve.
Fuldstændig uberørt, og det dufter også godt.
For mig handler det om duften.
Ja, det er fint.
Men det er slet ikke så fint som vores.
Jamen…
Jeg ved det ikke. Jeg ville tro
at undgå at blive terroriseret af en morder,
var ret fint. Ikke?
Og det er en million under, hvad I kan få for jeres hus.
Bare tænk over det.
Nora, du skulle ikke tænke på penge længere.
Dean kan beholde hovedet i røven og gøre, hvad han har lyst til.
Men du kan koble fra.
Spille tennis om dagen
og bruge din lille ovn og brænde nogle krukker.
Og måske få en kroket-ven.
Det tror jeg ikke.
Nora, jeg tilbyder dig en vej ud,
og du burde tage den.
Lad mig sælge dit hus.
Okay. Jeg må tale med Dean.
Hej, folkens. Jeg er hjemme.
Okay. Det ser godt ud.
Jep. Sidste lag.
Ellie, er du derinde?
Øjeblik.
Ja, det er fint. Hvor er mor?
Ellie? Hvad laver du derinde?
Hvorfor er døren låst?
Fordi der er håndværkere overalt
og en tosse, der vil dræbe os?
Okay.
Jeg lavede ikke noget. Jeg læser.
Okay. Det er fint. Hvor er mor?
Hun skrev, hun kom sent hjem fra tennis,
så jeg tog bussen, fordi vi skulle spise sammen.
Ja. Bare slap af.
Slap selv af. Du tror altid, jeg laver noget.
-Du kan kravle ud ad vinduet. -Det gør jeg ikke.
Kan jeg hjælpe dig?
Undskyld.
Din kone sagde, jeg kunne tage fra køleskabet.
Okay, men min kone er her ikke.
Før. Jeg kom forbi tidligere.
John. Jeg er bygningsinspektøren.
Ja. Okay. Undskyld. Bare føl dig hjemme.
Din kone virker som en god kvinde.
Du har en søn og en datter, ikke?
Jo.
Også mig. Søn og datter.
Må jeg spørge dig, er I…
Er I en kristen familie?
Ja, det vil jeg sige.
Vi går godt nok ikke i kirke.
Virker alt i orden?
Med byggepladsen?
Vi skal stadig ordne kælderen, men køkkenet er næsten færdigt.
Vi har faktisk byttet marmor ud med massivt træ.
Det er sjovt. Alle skal have øer nu.
Vi drukner i øer.
Jeg kommer tilbage om et par dage, når det er helt færdigt, men…
Ja, det ser fint ud.
Godt.
Du er heldig, du fandt en entreprenør.
Hvorfor?
Byggeriet er i vækst alle steder.
Branchen kan ikke følge med.
Som verden er nu,
hvor civilisationen brænder sammen, så vil folk ikke gå udenfor.
De vil ordne deres hjem. De vil lave dem til fæstninger.
Ja, folk flytter ud af byen.
Det gør de vel.
Sjovt, at det sker.
Den fjerde omvæltning.
Undskyld?
Historiske begivenheder.
De sker ikke bare.
De sættes i gang af store mænd, indbegrebet af generationen.
Og hver af disse slipper en omvæltning løs, der varer omkring
tyve år, mere eller mindre.
Og hver fjerde omvæltning er en levealder,
omtrent længden på et menneskes liv.
Og i slutningen af hver er der en krise.
I dette land er krisen altid krig.
Revolutionen.
Firs år senere, borgerkrigen.
Firs år senere, anden verdenskrig.
Og det er snart 80 år siden, så…
Der sker snart noget.
Jeg er faktisk ikke sulten.
Hvornår er du færdig med inspektionen?
Din datter, hun er 18?
Nej, hun er 16. Hvad har det…
Jamen…
Jeg ved ikke, om jeg burde fortælle dig det.
Tilgiv mig, hvis jeg overskrider en grænse,
men hvis jeg var hendes far, ville jeg vide det.
Vide hvad?
Jeg så din datter
tale med den unge afroamerikanske mand,
ham, der sætter kameraerne op.
Og sådan som de talte sammen, rørte ved hinanden,
så er det tydeligt, de har et intimt forhold.
Undskyld, hvad?
Du skulle vide det.
Jeg mener, en far bør vide sådan noget.
Jeg har fornærmet dig. Undskyld.
Hun minder mig bare meget om min datter, da hun var i den alder.
Hun var seksuelt aktiv…
…som meget ung.
Hun var skolens tøjte.
Vi ordnede det, men det var traumatisk for hele familien.
Var det John, du hed?
Jeg må sige dig,
jeg synes ikke, denne samtale er behagelig.
Du ser mig ikke igen.
Du sagde, du kom igen om et par dage.
Ja.
Hey, hvordan…
Hvordan klarede du problemet med din datter?
Lad os bare sige, hun aldrig gik med lav udskæring igen.
Det er et smukt hjem.
Da jeg var barn, låste vi aldrig.
Ingen gjorde.
Alle gik i kirke.
Nu går ingen i kirke, og alle låser dørene.
Jeg tror ikke, det er et tilfælde.
Hør…
God snak.
Der er en fin lutheransk kirke nede ad gaden.
Du bør overveje at gå derhen med din familie.
Det vil hjælpe.
Tak for sandwichen.
Hey, den inspektør,
han er tosset, og han skal ikke komme igen.
Hvad taler du om?
Bygningsinspektøren. John, den religiøse fyr.
Han lavede en sandwich.
Jeg måtte høre på en forelæsning, mens han snuste rundt.
Ingen inspektør hedder John.
Ikke i Westfield.
Byens inspektør er enten Gary eller Alan, og de kommer ikke, før vi er færdige.
Hvad? Hvem talte jeg så med?
Aner det ikke, men han er ikke en af mine.
Og han er ikke inspektør.
WESTFIELD SIKKERHEDSFIRMAER
Hey.
Hey. Hvor har du været? Jeg har ledt efter dig hele dagen.
Bare i country club med Karen.
Er du okay?
Det er jeg vel. Jeg kigger på andre sikkerhedsfirmaer.
TRYGT LIV SECURITY
Lad ikke mig forstyrre dig.
Hvad?
Okay.
Skat, jeg ville det her.
-Ja, skat. -Okay…
-Lad mig slå alarmen til. -Hvad?
-Nu? -Alle er i huset.
Vi må vænne os til at slå den til, når vi er i huset.
Vent…
Jeg tjekker den hurtigt.
Jeg tænder den og kommer tilbage. Vent her.
-Lige meget. -Jeg løber nedenunder.
-Kommer straks. -Det er okay.
-Hvor skal du hen? -Ved du hvad?
Vi har ikke haft sex i ugevis.
Kom nu. Jeg er bare distræt. Du er på motellet.
Det er fint.
-Skat… -Kom ned og sig farvel til ungerne.
Få en god nats søvn. Vi ses i morgen.
Farvel, far. Vi ses i morgen.
Elsker dig.
Hey. Er vi okay?
Vent, Ellie.
Sker der noget mellem dig og ham Dakota?
Hvad? Nej!
Ellie, lyver du for mig?
For nogen så jer sammen.
Helt ærligt, far.
Jeg kan ikke lide, at fremmede fortæller mig om det.
Er jeg under overvågning nu?
Nej, Ellie. Dakota er 19 år gammel.
Hvis der sker noget, må jeg vide det.
Der sker ikke noget, far, okay?
Hvad? Ellie!
Dean.
Det er fint. Kør. Vi ses i morgen.
Farvel.
-Dean? -Bare…
Hallo.
Jeg fandt noget helt utroligt.
Hvad er det?
Jeg er nede ad gaden. Kan vi mødes?
Det, jeg fortæller dig nu, kommer med en del betingelser.
Jeg fandt noget.
Men vi må være forsigtige med det,
for vi kan komme på kant med Westfields politi
eller hele Westfield by.
Men jeg arbejder for dig.
Jeg forstår ikke, hvad du taler om.
Jeg tænkte på Jasper Winslow, fordi der skete noget med ham.
Jeg har et spørgsmål.
Er der en historie om det hus?
Har du nogle gamle optegnelser liggende,
som jeg må se på?
Alt, der har at gøre med husets tidligere ejere.
Han fik det mærkeligste udtryk.
Jeg forstod det ikke.
Men så rettede han sig op, kiggede direkte på mig og sagde:
Jeg ventede på, du ville spørge.
Jeg aner ikke, hvad du vil finde her, men værsgo.
Tak.
Jeg bemærkede, at kassen havde været åbnet.
Forseglingen var brudt, umuligt at sige hvornår.
Dean.
Der var en familie, der købte huset på 657 Boulevard
og boede der til 1995.
Graff-familien.
Før jeg fortæller dig dette…
…må du forstå,
der ikke er nogen offentlige beviser på, at dette faktisk er sket.
Historien er ikke i nogen artikel, ikke på nogen hjemmeside.
Okay.
Hvad er historien?
Okay.
Faren, John Graff,
var noget af det mest normale.
Han elskede to ting: sin familie og kirken.
Veteran, blev revisor, beskeden lejlighed på Upper East Side.
Kirke hver søndag.
En aften arbejdede han sent,
kunne ikke få en taxa, beslutter at tage metroen.
Heldigvis havde hans mor lige arvet nogle penge
og sagde til ham: "Du skal ud af byen.
Det er ikke et sted for en familie.
Jeg kan købe et hus i forstaden."
Han havde en søn, Dale.
Yndlingen, atlet, stjerneelev…
Jeg har aldrig gjort det før.
Pat!
Jeg må smutte, skat.
Hans datter var 17, men allerede voksen.
Han var bekymret, talte med sin præst om,
at han syntes, hun var lidt drengeglad.
Hvem vil bede bordbøn?
Lad mig.
Åh, kære Jesus,
jeg vil takke dig for at lave mad…
Vent. Det var fandeme mig, der gjorde det.
Pas dit sprog. Tag det i dig igen!
Og hans kone, Helen, kunne lide at ydmyge ham offentligt.
Hun drak. Alle mente, hun var lidt skør.
Unger, tag den forbandede opvask.
Fordi hans mor hjalp ham med huset,
så betød det, hun også skulle bo der.
Det er pinligt, John. Det er en fornærmelse for familien.
Jeg kan ikke bare bede om en forfremmelse, mor.
Du har arbejdet der i 12 år. Du burde lede den afdeling.
Ja, det ved jeg, mor.
En dag er han på arbejde. Chefen siger, han er fyret.
Chefen siger, han brød grædende sammen.
Havde aldrig set en mand græde sådan.
Men nu er han revisor.
Så han styrer familiens økonomi og sin mors økonomi,
men fortæller det ikke til dem.
Han lader som om, han tager på arbejde hver morgen.
Så tager han i banken
og begynder at hæve penge fra sin mors konti.
Kun små beløb.
Han bruger dem til at betale huslån, faste udgifter…
Familien aner ikke, at han har mistet sit arbejde.
En dag kommer han hjem, som om han har været på arbejde.
Han finder et brev i postkassen.
Goddag, hr. Graff.
Jeg har haft fornøjelsen af at overvåge din familie et stykke tid.
Din datter hedder Pat, ikke sandt?
Hun har vokset sig til en smuk ung kvinde.
Ved du, hvor hun tager hen om natten?
Det gør jeg.
Og hvor tager du hen om morgenen?
Du tager ikke på arbejde.
Ved din kone det?
Jeg ser hende klæde sig af, når du ikke er der.
Han bliver ved at få dem. Brev efter brev.
Han aner ikke, hvem der sender dem.
Det er grådighed, hr. Graff.
Grådighed bragte dig hertil.
Hvad skrifter du til præsten, John?
JEG ER OVERVÅGEREN
"Ungt blod er, hvad huset ønsker. Hvorfor ikke give det, hvad det vil have?"
Men han siger det ikke.
Ikke til sin kone eller sine børn.
Ikke til politiet.
Han lader bare som om, han går på arbejde
og stjæler penge fra sin mors konti.
Slik eller ballade!
Næste kvarter!
En aften kommer han hjem,
og datteren holder halloween-fest.
Hvad laver du?
Vi var ude for at rasle.
Du er hendes lærer.
Jeg var inviteret…
Hold dig væk fra hende. Ud af mit hus!
Far, hold op!
Du er klædt som en tøjte.
Hvad fanden foregår der?
Nogen holder øje!
Undskyld, jeg må spørge…
Var han sådan før?
Eller…
Eller ændrer huset ham?
Som om det var hjemsøgt?
Jeg…
Jeg tror ikke på den slags.
Han følte nok, hans liv faldt fra hinanden,
fordi det hele var en facade.
Hans liv var en løgn,
og den, der skrev brevene, vidste det.
"Grådighed er din synd, John, og utålmodighed er min.
Hvorfor giver du ikke bare huset, hvad det vil have?
Giv det blodet, så lader jeg dig beholde det, du har, og lidt til.
Du ser, hvor de er på vej hen nu, gør du ikke?
Det gør jeg.
Gør det, huset beder om,
og så ved du, de kommer et bedre sted hen.
Jeg vil overvåge dem derfra, John.
Jeg vil aldrig holde op med at overvåge."
Vi skal alle dø.
Det ved I vel?
Hvad fanden?
Nej, han har ret.
Vi må altid være forberedt på at møde vores skaber.
Ja.
Vi bør alle være forberedt på den dag.
Jeg vil se jer alle igen i himlen.
Vi bør anerkende vores synder og bede om tilgivelse.
Og så laver han en plan.
Han ringer til børnenes rektor…
Ja, vi må rejse væk i nogle måneder.
Besøge noget familie.
Min kones far har været syg.
Han klippede sit ansigt ud af alle familiebilleder.
Hvad laver du, John?
Hold nu kæft.
Dit sind er lige så slapt som din pik for tiden, skat.
Jeg har en affære, John.
Jeg vil have en affære, John.
Du er jo ligeglad.
Du skal tie stille.
Jeg har bare brug for pik, John.
Jeg skal bruge nogen at knalde.
John?
John, hvad var det?
Hallo?
Så går han nedenunder og laver en sandwich.
Og han…
Undskyld.
Så tager han til sin søns basketballkamp.
Du har noget på dine briller.
Tak.
Jeg har malet lidt.
Søn…
Nej… far!
Og så gør han det klar.
Han tænder alt lyset.
Sætter musik på samtaleanlægget.
Wagners "Götterdämmerung".
Det betyder "gudernes skumring".
Den sidste del af Ringen.
Jeg kender den musik.
Ligene ligger der i hele to uger.
Ingen ved, der er noget galt.
Og så hører naboen, en sær fyr, der er venner med hans søn,
at der kommer musik indefra.
Og han bemærker en lugt.
Hallo?
Jasper Winslow. Hold nu kæft.
Ligene er som mumier, helt udtørrede.
Som om de var blevet tømt.
Og på gulvet i kælderen er der mælkeflasker.
De havde været fyldt med blod, og nu var de tomme.
Men de blev ikke dræbt dernede.
Nej. Bedstemor ovenpå, konen i stuen,
datteren på badeværelset, sønnen i entreen.
Og hvad så? Begik han selvmord?
Hvor var liget? Det bliver mere mærkeligt.
Elleve dage før ligene blev fundet, så tre dage efter de blev dræbt,
den der skumle lærer fra halloween-festen?
Han blev fundet i sin bil,
førersiden blæst ud, skudt i hovedet
med en anden pistol.
Kuglerne passede ikke. Hvad handler det om?
Og i al den tid, de 14 dage,
imens de lig ligger inde i 657 Boulevard…
…så var der stadig nogen, der overvågede huset.
John Graff glemte at afmelde posten.
Men posten hobede sig ikke op.
Postbuddet siger, den var tom hver dag.
Avisdrengen leverer avisen, nogen kommer og henter den.
Det her bliver svært at se på.
JEG ER OVERVÅGEREN
De er helt magen til de breve, jeg får.
Her er billederne fra gerningsstedet.
Hvorfor fanden har jeg ikke hørt om det?
Det blev ikke nævnt under købet.
Hvorfor kender ingen til det?
Politiet skjulte det, og det var ikke Chamberland.
Han startede først i 2005, ti år efter.
Var der ingen i byen, der vidste det?
Dean, byen vil ikke have, historien kommer ud.
Der er mange, der går op i deres ejendomsværdi,
og at byen har et image som et af de sikreste steder at bo.
Hvad med… Mitch og Mo.
Deres søn, ikke? De boede i huset ved siden af.
Måske ved han noget?
Nej. Mitch og Mo flyttede til Westfield i 96, et år efter.
Pis.
Hvad skete der med ham?
-John Graff? -Ja.
Er han død? Hvem ved?
Der var intet spor af ham. Han forsvandt.
Men jeg vil tro…
…man ikke vidste, hvem han er,
hvis han dukkede op,
fordi han klippede sit ansigt ud af billederne og brændte dem.
Ingen ved, hvordan han ser ud?
Nej.
Vent lidt.
Hvilken kirke kom John Graff i?
St. Marks. Westfield. Lutheransk kirke.
Jeg kom forbi tidligere. John. Jeg er bygningsinspektøren.
Vi ordnede det,
men det var traumatisk for hele familien.
Der er en fin lutheransk kirke nede ad gaden.
Du bør gå derhen med din familie.
Hvad er der?
Jeg mødte ham.
John Graff.
Han var i mit hus.
Vent, så det er helt færdigt?
Kælderen mangler et par uger, men køkkenet er færdigt.
Kameraerne er sat op, og alarmerne er klar. Så…
Så vi flytter ind igen?
Jep.
-Skal vi finde noget mad? -Ja.
Ja. Jeg er vildt sulten.
Nej, Jasper! Jeg vil ikke gøre dig noget.
Undskyld, jeg behandlede dig sådan.
-Jasper, hvem er det? -Nej, se på mig.
Jeg har bare et spørgsmål.
Kender du John Graff?
Jasper? Tal ikke med ham.
Jasper, undskyld…
Vi har intet at sige til dig.
Og bare så du ved det,
så kommer vi efter dig med den køkkenelevator.
Bevarelsesforeningen er rasende.
De har bestilt en inspektion, og vi kan komme ind, når vi vil.
Nej, I kan ikke.
Slå det op! Når vi vil.
Hvad? Nej…
Og det var dårligt naboskab, du ikke var til Mitch og Mos begravelse.
Jeg vidste ikke hvornår.
Jeg vidste ikke hvor… Dame, jeg kendte dem ikke.
Du kendte dem nok til at få dem til at begå selvmord.
Dårligt naboskab.
Det er som i et magasin.
Det er fint, ikke?
Vi har lige pakket ud. Dejligt at være hjemme.
Åh, skat. Hvor er far?
-Dean? -Hej! Jeg er lige her.
Er du lige kommet ind?
Ja. Hey.
Hey.
Det er fantastisk. Vi er hjemme.
Carter? Kom, vi smutter.
Hey, Ellie. Kom.
Vi må køre lidt tidligere.
Mor skal på galleriet, og jeg kører jer,
men jeg skal nå mit tog.
Jeg kan køre dem.
Hvad? Nej. Gør det, du vil.
Der er dejligt her nu.
Vi gjorde det rigtige, ikke?
Med at blive?
Jo, det gjorde vi.
Jeg elsker dig.
Jeg kører. Kom så!
-Farvel, skat. -Farvel, mor.
Farvel, mor.
Hr. og fr. Brannock.
Kameraer overalt nu,
men I kan aldrig være trygge i denne verden, kan I?
Jeg overvåger stadig.
Tekster af: Satine von Gersdorff