EN NETFLIX-SERIE
Men, Dean, en blodsekt?
Jeg vet det. Jeg var jo der.
Han fortsatte og fortsatte… Han gråt.
Andrew Pierce bor sammen med sønnen sin i Camden i New Jersey.
Politisjefen sa at han visste om ham i går.
Sa at han er en fabulist. En lystløgner.
For to år siden anklaget han rektoren på sønnens skole
for å være pedofil.
Sa at hun antastet sønnen hans på en skoletur.
Politiet sjekket det.
Gutten var ikke engang på skoleturen.
Jeg beklager.
Jeg skulle ha sjekket ham før innledningen.
Det kan være sant, men han fikk brevene.
Og han er overbevist om at Mitch og Mo skrev dem.
Han var også overbevist om at William Morris var et dekke for mafiaen.
Han tipset FBI,
og sa at byrået var kontrollert av de fem familiene.
Derfor fikk han sparken.
Greit. Hva med at Mitch og Mo dukket opp i kjelleren hans?
Hvordan?
Hvis Mitch og Mo skrev de brevene,
er vel problemet løst? De er jo døde.
Jeg føler ikke at de var innblandet.
Hvorfor? Hva får deg til å si det?
Hør på meg, når du har kreft,
tenker du iallfall ikke på
en merkelig vendetta eller måter å gjøre hærverk på.
I stedet vil du skape fred med verden.
Starte å rydde opp,
ta vare på de du skal etterlate.
Det er det magefølelsen sier.
Jeg tror at du
er på villspor med de to.
De samme ordene etterforsker Chamberland brukte.
Det er en tragedie det som skjedde med dem.
Dette handler ikke om deg.
Når det gjelder Andrew Pierce, så er det tull.
Om han ikke nevnte brev til FBI, nevnte han det ikke til oss.
I mellomtiden er to veldig hyggelige eldre folk,
samfunnstøtter her omkring, døde.
Har ikke noe med deg å gjøre.
Du er på villspor.
Jeg kastet bort tiden min her. Takk.
-Hvordan går det med oppussingen? -Hva?
Er dere snart ferdige?
Kjøkkenet er snart ferdig, men ikke kjelleren. Hvordan det?
Hva skal du gjøre med kjelleren? En mannehule?
Biljardbord, bardisk, storskjerm-TV.
Det er det kjøpere vil ha.
Jeg sier det.
Hva er greia med ham? Er han redelig?
-Chamberland? -Ja.
Kjent ham i mange år.
Han er ikke den flittigste.
Litt lat. Derfor har du meg.
Hva er det?
Jeg…
Det er det mord-selvmordet. Hvorfor…
Hvorfor ikke ta en overdose piller
eller lukke garasjedøren, sette seg i Lexusen og starte motoren?
Men denne mannen som elsket kona si så høyt,
han skyter henne i ansiktet?
Så skyter han seg i ansiktet med en hagle?
Kanskje fordi våpen får det gjort. Piller funker ikke alltid.
Kanskje han ikke ønsket én av dem død,
og at den andre måtte leve med skyldfølelsen.
Eller kanskje det var hun som skjøt.
Hun hadde jo kreft.
Så han ikke giftet seg på nytt.
Kanskje hun vet at han ikke kan leve uten henne, så hun overrasker ham.
Han sitter i lenestolen og ser repriser av Matlock.
Hun prikker ham på skulderen…
Pang! Retter våpenet mot seg selv. Pang!
Jeg vet ikke. Hele greia er merkelig.
Etterforskningen pågår, og jeg følger den opp hver dag.
Hva med sønnen? Hva vet vi om ham?
Christopher. Ikke mors beste barn, men ikke noe voldelig.
Ett år betinget for en falsk sjekk.
Dette er min oppfatning.
Den som skriver de brevene har en direkte siktlinje mot huset deres.
Mitch og Mo, nå døde,
Ockhams barberkniv, den enkleste forklaringen er den mest sannsynlige.
Den sier at vi kan glemme dem.
Så har vi Jasper Winslow.
Jeg sjekket litt, ikke helt lovlig.
Jasper Winslow har alltid bodd i nabohuset med mamma, pappa og søster.
Fullfører videregående,
får en jobb som posepakker på en butikk i Westfield sentrum.
Han jobber der seks dager i uken de neste 23 årene.
Så plutselig, dette er i november i 1995,
slutter han å komme på jobb.
Han jobber aldri med posepakking igjen.
Det er den måneden familien begynner å betale
til Avalon Behavioral Health Center,
og de fortsetter å betale hver måned de neste ti årene.
Hva var diagnosen hans?
"Schizoid personlighetsforstyrrelse med elektiv mutisme."
Sluttet han å snakke?
Jeg antar det.
I 2001 endret diagnosen seg igjen.
Den vanlige posttraumatiske stresslidelsen.
I november 1995 skjedde det noe med Jasper Winslow
som han unngikk å snakke om i flere år.
Hva skjedde med deg?
Seier.
Jeg fikk ikke beskjeden om dagens kardio.
Jeg har ikke spilt siden Carter ble født,
men plutselig er jeg tilbake.
Du vet, Nora…
Det er en uskreven regel her om at du bare…
Du skal ikke…
Du skal ikke knuse tennispartneren din.
Det er greit at du vinner en gang i blant.
Det er greit. Men du må la andre folk vinne også.
Som meg.
Herregud, beklager. Ja, det må jeg.
Det går bra, og du virker anspent.
-Hva? -Veldig. Jeg tror jeg vet hvorfor.
Du får deg ikke noe.
Grunnen til at jeg vet det,
er på grunn av alt som skjedde mellom meg og Rick.
På slutten var han helt…
Han var for redd til å knulle meg,
men det er greit.
For se på meg nå. Jeg får verdens beste pikk.
Og det er en konsistent pikk.
To fluer i en smekk. Det er bra.
Hvem sin?
Jeg kan ikke si det, beklager.
Jeg vil ikke bringe ulykke. Du vet…
Men jeg vil gi deg et råd.
Du og mannen din må knulle hver dag.
Ellers er det ikke noe håp for dere.
Jeg tror det er meg.
Ja, vi har egentlig ikke gjort det siden vi flyttet inn i huset,
med alt som skjer…
Brevene, ilderen, innbruddene.
Og i går kveld på motellet
la han seg i sengen etter han hadde lagt barna,
han la seg inntil meg, og jeg merket at han ville det,
men jeg…
Jeg klarte ikke.
Jeg lot som jeg sov.
Jøss.
Det er…
Det er Ellie. Ja.
Måten han snakker til henne på.
Ikke alltid, men…
Hun er tenåring nå, og han maser på henne,
hvis genseren sklir ned fra skulderen.
Det er tåpelig. Det er rart.
Så går han i forsvar og sier ting som:
"Datteren min skal ikke bli seksualisert",
og jeg sier: "Det er du som seksualiserer henne.
Hun er bare en ungdom."
Jeg tror han har en affære med en ung jente.
Jeg vet ikke, kanskje en praktikant på kontoret,
de små jentene med hestehale.
Ja.
Kan jeg få et glass med det når du får tid?
-Selvsagt. -Takk.
Chrissy, kan jeg få en…
Jeg har alltid bedt om påfyll, og dette er dagen.
Takk.
Vet du hva jeg lurer på?
Jeg vil vite hva som skjer med de nifse brevene.
Har dere fått flere?
Nei.
Overvåkingskameraene blir installert før oppussingen er ferdig,
og da skal vi vel flytte inn igjen, men jeg vet ikke.
De har stoppet opp.
Jeg tror det er en dum skøyerstrek.
Hva mener du?
Er du sinnssyk?
Det er ikke en skøyerstrek.
Du opplever et jævla mareritt der.
Dere må pusse opp litt og komme dere ut.
Takk.
Det er lite også.
Jeg vil ikke skremme livet av deg,
men du har ikke tid til rådighet.
Virkelig ikke.
Hva skjer når alle finner ut om de brevene?
Dere får ikke solgt huset for en dollar.
Uansett, jeg har ikke nevnt det. Jeg har et hus.
Vakkert tregulv.
I perfekt stand, det lukter til og med godt,
og jeg bryr meg om lukt, gjør ikke du?
Ja, det er… Det er fint.
Langt fra like fint som vårt.
Vel…
Jeg vet ikke. Jeg vil tro at
det å slippe å bli terrorisert av en øksemorder,
jeg syns det er fint.
Det er en million dollar mindre enn dere kan få for huset deres.
Bare tenk på det.
Nora, du hadde sluppet pengebekymringene.
Dean kan fortsatt være på trynet og gjøre som han vil.
Men du får leve livet.
Spille tennis på dagtid
og bruke den lille ovnen til å lage noen gryteretter.
Jeg vet ikke, ha en på si.
Jeg tror ikke det.
Nora, jeg tilbyr deg en utvei,
og du burde ta den.
La meg legge ut huset deres.
Greit. Ja, la meg snakke med Dean.
Hei. Jeg er hjemme.
Greit. Ser bra ut.
Ja. Det siste laget.
Ellie, er du der?
Vent litt…
Det går bra. Hvor er mamma?
Ellie? Hva gjør du?
Hvorfor er døren låst?
Fordi det arbeidere overalt
og en gærning som vil drepe oss.
Greit.
Jeg gjorde ikke noe. Jeg leser.
Det er greit. Hvor er mamma?
Hun skrev at hun blir sen fra tennis,
så jeg tok bussen fordi jeg trodde vi skulle spise.
Vi skal det. Bare slapp av.
Du kan slappe av. Du tror alltid at jeg gjør noe.
-Du kan gå ut vinduet. -Jeg skal ikke gå ut vinduet.
Kan jeg hjelpe deg?
Beklager.
Kona di sa at jeg kunne ta det jeg ville i kjøleskapet.
Kona mi er ikke her.
Tidligere. Jeg var innom tidligere.
John. Jeg er bygningsinspektøren.
Ja. Ikke noe problem. Beklager. Føl deg som hjemme.
Kona di virker som en bra dame.
Du har en sønn og en datter. Ja?
Ja, det stemmer.
Jeg også. Sønn og datter.
Kan jeg spørre deg…
Er dere en kristen familie?
Ja, jeg vil si det.
Vi går ikke i kirken. Så…
Ser alt greit ut?
Med stedet eller hva som helst?
Vi har fortsatt kjelleren, men kjøkkenet er så å si ferdig.
Vi byttet ut marmoren med denne slakterbenken.
Det er så morsomt. Alle monterer en øy nå.
Vi drukner i øyer.
Jeg kommer tilbake om noen dager når alt er ferdig, men…
Ja, alt ser bra ut.
Bra.
Du var heldig som fant en utbygger.
Jaså? Hvorfor det?
Det er en byggeboom overalt.
Bransjen klarer ikke å dekke etterspørselen.
Slik verden er nå,
står hele sivilisasjonen i brann, folk vil ikke gå ut.
De vil pusse opp husene. De vil gjøre dem til festninger.
Ja, folk flytter ut av byen.
Sikkert.
Det er rart.
Det fjerde vendepunktet.
Unnskyld?
Historiske hendelser.
De skjer ikke bare.
De blir startet av store menn, generasjonspersoner.
Og hver av disse utløser et vendepunkt som varer omtrent
20 år, mer eller mindre.
Og hvert fjerde vendepunkt er et århundre,
med varigheten til et menneskeliv.
Og på slutten av alle er det en krise.
I dette landet er krisen alltid krig.
Revolusjonen,
åtti år senere: borgerkrigen.
Åtti år senere: andre verdenskrig.
Og det er snart 80 år siden nå, så…
Noe er i ferd med å skje.
Jeg er faktisk ikke sulten.
Når blir du ferdig med inspeksjonen?
Datteren din, hun er… 18?
Nei, hun er 16. Hva har det med…
Vel…
Jeg vet ikke om jeg burde si det,
og tilgi meg om jeg overskrider en grense,
men jeg hadde ønsket å vite det.
Vite hva?
Jeg så at datteren din
snakket med den unge afroamerikaneren,
han som monterer kameraene.
Og måten de snakket og berørte hverandre på,
tyder på at de har et intimt forhold.
Unnskyld, hva?
Jeg syns du burde vite det.
Jeg mener at en far bør vite sånt.
Jeg har fornærmet deg. Beklager.
Hun minner meg om datteren min da hun var på den alderen.
Hun var seksuelt aktiv
i ung alder.
Hun var skolens hore.
Vi løste problemet, men det var traumatisk for hele familien.
Unnskyld, navnet var John?
Jeg må si
at jeg ikke liker å ha denne samtalen med deg.
Du slipper å se meg igjen.
Du skulle komme tilbake om noen dager.
Ja.
Hvordan løste du…
Hvordan løste du problemet med datteren din?
Det er nok å si at hun aldri gikk med miniskjørt igjen.
Det er et vakkert hjem.
Da jeg var liten, låste vi ikke dørene.
Ingen gjorde det.
Alle gikk i kirken.
Nå er det ingen som går i kirken, og alle låser dørene.
Det er nok ikke tilfeldig.
Hør her…
Fin samtale.
Det er en fin luthersk kirke nede i gaten.
Du vil kanskje gå dit med familien.
Det vil hjelpe.
Takk for smørbrødet.
Den inspektøren
er en gærning, og han skal ikke tilbake.
Hva snakker du om?
Bygningsinspektøren. John, religiøs fyr.
Han lagde et smørbrød på kjøkkenet.
Jeg måtte høre på en leksjon mens han snoket rundt.
Det er ingen som heter John.
Ikke i Westfield.
Byens inspektører er Gary eller Alan, og de kommer ikke før vi er ferdige.
Hvem snakket jeg med?
Aner ikke, men ikke en av mine.
Han var ikke inspektøren.
SIKKERHETSSELSKAPER I WESTFIELD
Hei.
Hei. Hvor har du vært? Jeg har sett etter deg i hele dag.
Bare på klubben med Karen.
Går det bra?
Jo da. Jeg søker opp sikkerhetsselskaper.
TRYGT LIV SIKKERHET
Vel… Ikke la meg forstyrre deg.
Hva?
Ok.
Kjære, jeg ville dette.
-Faen, skatt. -Ok…
-Vent. La meg skru på alarmen. -Hva?
-Hva? Nå? -Alle er i huset.
Må bli vant til å skru på alarmen når vi er hjemme.
Vent, bare…
Jeg skal sjekke det. Straks tilbake.
Jeg skrur den på og kommer. Vent der.
-Glem det. -Jeg løper ned.
-Straks tilbake. -Det går bra.
-Hvor skal du? -Vil du vite noe?
Vi har ikke hatt sex på flere uker.
Jeg er bare distrahert. Du er på motellet.
Det er greit.
-Skatt… -Kom ned og si ha det til barna.
Få en god natts søvn, ok, kompis? Ses i morgen.
Ha det, pappa! Ses i morgen!
Glad i deg.
Er alt bra mellom oss?
Vent, Ellie.
Er det noe mellom deg og Dakota?
Hva? Nei!
Ellie, lyver du?
Noen så dere sammen.
Herregud, pappa…
Jeg liker ikke at fremmede forteller meg om datteren min.
Får du meg overvåket?
Nei, Ellie. Dakota er 19 år.
Hvis det er noe, må jeg vite det.
Det foregår ikke noe. Sånn er det.
Hva? Ellie!
Dean.
Det går bra. Dra. Ses i morgen.
Ha det.
-Dean? -Bare…
Hallo.
Jeg har funnet noe du ikke kommer til å tro.
Hva er det?
Jeg er nede i gata. Kan vi møtes?
Det jeg skal fortelle deg kommer med mange forbehold.
Jeg fant noe.
Men vi må være forsiktige med hva vi gjør,
for vi kan tirre politiet i Westfield,
eller hele byen Westfield.
Men jeg jobber for deg.
Jeg skjønner ikke hva du prater om.
Jeg tenkte på Jasper Winslow, siden noe skjedde med ham.
Etterforsker, et spørsmål.
Er det en historie med det huset,
noen gamle mapper
jeg kan se på?
Noe som kan gjelde tidligere eiere av huset.
Han hadde det merkeligste ansiktsuttrykket.
Visste ikke hva jeg skulle tro.
Han satte seg opp, så meg inn i øynene og sa…
Jeg ventet på det spørsmålet.
Jeg aner ikke hva du vil finne, men slå deg løs.
Takk.
Jeg la merke til at esken var håndtert.
Forseglingen var brutt, umulig å si når.
Dean.
Det var en familie som kjøpte huset i 657 Boulevard
og bodde der til 1995.
Familien Graff.
Før jeg forteller deg alt dette,
må du forstå
at disse hendelsene ikke er registrert noe sted.
Historien er ikke i aviser eller på nettsider.
Ok. Så…
…hva er historien?
Ok.
Faren, John Graff,
han var en helt vanlig mann.
Han elsket to ting, familien og kirken.
Veteran, ble bokholder, enkel leilighet på Upper East Side.
Kirken hver søndag.
En kveld jobbet han sent,
og han fikk ikke tak i drosje, så han tok T-banen.
Men heldigvis har moren hans arvet noen penger,
og hun sa: "Kom deg ut av byen.
Man kan ikke oppfostre en familie her.
Jeg skal hjelpe deg med et hus i forstaden."
Han hadde en sønn, Dale.
Øyensteinen hans, idrettsutøver, toppelev…
Jeg har ikke gjort det før.
Pat!
Jeg må legge på.
Hans eldste datter var 17, men oppførte seg som 30.
Han var bekymret for henne og snakket med pastoren,
om at han trodde hun var litt guttegal.
Hvem skal be bordbønn?
La meg.
Kjære Jesus,
jeg vil takke deg for middagen og…
Vent. Det var jeg som lagde den fordømte middagen.
Språket. Ta det tilbake!
Og kona hans, Helen, likte å ydmyke ham foran folk.
Hun drakk. Alle syntes hun var litt gal.
Barn, ta den jævla oppvasken.
Siden moren hans hadde bidratt til huset,
betød det at hun måtte bo der.
Det er pinlig, John. Det er en fornærmelse mot familien.
Jeg kan ikke bare be om en forfremmelse.
Du har jobbet der i 12 år. Du burde lede den avdelingen.
Ja, jeg vet det, mor.
Men en dag går han på jobb og sjefen gir ham sparken.
Sjefen sier at han begynte å gråte.
Aldri sett en mann gråte slik.
Men han er jo bokholder.
Så han styrer familiens økonomi og morens økonomi.
Men han sier det ikke til familien.
Han later som han drar på jobb hver morgen.
Så går han i banken
og tar ut penger fra morens kontoer.
Små summer ingen ville merke.
Han bruker pengene på å betale lånet, regningene…
Familien aner ikke at han har mistet jobben.
En dag kommer han hjem som om han har vært på jobb.
Han finner et brev i postkassen.
Hei, Mr. Graff.
Jeg har hatt gleden av å følge med på familien din en stund nå.
Datteren din heter Pat, ikke sant?
Hun har blitt en vakker ung kvinne.
Vet du hvor hun er på kveldstid?
Det vet jeg.
Og hvor går du om morgenen?
Du går ikke på jobb.
Vet kona di det?
Jeg ser henne kle av seg når du ikke er der.
Og han fortsetter å få dem. Brev etter brev.
Han aner ikke hvem som sender dem.
Det er grådighet, Mr. Graff.
Grådighet er det som førte dere hit.
Hva bekjenner du til pastoren, John?
JEG ER VOKTEREN
"Huset ønsker seg ungt blod. Hvorfor ikke bare gi det det det vil ha?"
Han sier det ikke til noen.
Han sier det ikke til kona eller barna.
Eller til politiet.
Han fortsetter å late som han går på jobb…
BISHOP BANKGRUPPE
…og stjeler penger fra morens kontoer.
Knask eller knep!
Neste kvartal!
Han kommer hjem en kveld,
og datteren har en halloweenfest.
Hva gjør du?
Vi har gått knask eller knep.
Du er læreren hennes.
Jeg ble invitert…
Hold deg unna henne. Kom deg ut av huset mitt.
Pappa, slutt!
Du er kledd som en hore.
Hva faen er det som skjer?
Noen følger med!
Beklager, jeg må spørre deg…
Var han slik før?
Eller…
Eller er det huset som forandrer ham?
Som om det var hjemsøkt?
Jeg…
Jeg tror ikke på sånt.
Han følte at livet raste sammen,
for alt var en fasade.
Han levde på en løgn,
og den som skrev de brevene, visste det.
BUSSTASJON
"Grådighet er din synd, John, og utålmodighet er min.
Kan du ikke bare gi huset det det vil ha?
Gi det blodet, så lar jeg deg beholde alt, og litt til.
Du ser vel hvor vi er på vei?
Jeg gjør det.
Gjør det huset ber deg om,
og du vet at de vil havne på et bedre sted.
Jeg skal følge med dem derfra, John.
Jeg vil aldri slutte å følge med."
Vi skal alle dø.
Dere vet vel det?
Hva faen?
Han har rett.
Alle må være klare når som helst for å møte skaperen.
Ja.
Alle bør være beredt når den dagen kommer.
Jeg vil se dere igjen i himmelen.
Vi burde erkjenne våre synder og be om tilgivelse.
Så legger han en plan.
Han ringer rektoren på skolen…
Ja, vi må reise bort i noen måneder.
Besøke slektninger.
Svigerfaren min har vært syk.
Han klipper ut ansiktet sitt fra familiebildene…
Hva gjør du, John?
Herregud.
Sinnet ditt er like mykt som pikken din for tiden, kjære.
Jeg har en affære, John.
Jeg kommer til å ha en affære, John.
Ikke at du bryr deg.
Du må slutte å snakke.
Det er bare… Jeg trenger en pikk, John.
Jeg trenger noen å knulle.
John?
John, hva var den lyden?
Hallo?
Så går han ned og lager seg et smørbrød.
Og han…
Beklager.
Så går han på sønnens basketballkamp.
Du har noe på brillene dine.
Takk.
Jeg holder på å male.
Gutten min…
Nei… Pappa!
Så legger han alt til rette.
Han slår på alle lysene.
Setter på musikk på hustelefonen.
Wagners Götterdämmerung.
Betyr "Gudenes siste kamp".
Siste del av Ring-syklusen.
Jeg kjenner musikken.
Likene ligger der i to uker.
Ingen vet at noe er galt.
Men så hører naboen, en merkelig gutt som er venn med sønnen…
Han hører musikk fra huset.
Og han legger merke til en lukt.
Hallo?
Jasper Winslow. Herregud.
Likene er som mumier, helt uttørket.
Som om de var tappet.
Og på gulvet i kjelleren er det tomme melkemugger.
De hadde blitt fylt med blod, men nå er de tomme.
Men de ble ikke drept der nede.
Nei. Bestemoren oppe, kona i stuen,
datteren på badet, sønnen i gangen.
Og så? Begikk han selvmord?
Hvor var liket? Det blir merkeligere.
Elleve dager før likene ble funnet, det er tre dager etter de ble drept,
den nifse læreren, han som var på halloweenfesten…
Han ble funnet i bilen sin,
skutt i hodet på førersiden
med en annen pistol.
Kulene matcher ikke. Hva er det for noe?
Og hør her, hele denne tiden, i 14 dager,
ligger disse likene inne i 657 Boulevard…
Noen fulgte fortsatt med på huset.
John Graff glemte å avbestille posten.
Men posten hopet seg ikke opp.
Postmannen sier at den var tom hver dag.
Avisbudet leverer avisen, noen henter den.
Dette blir nok vanskelig å se på.
JEG ER VOKTEREN
De er identiske med de brevene jeg får.
Her er åstedsbildene av familien Graff.
Hvorfor har jeg ikke hørt dette før?
Hvorfor ble det ikke nevnt før kjøpet?
Hvorfor er det ingen som vet det?
Politiet dekket over det, og du kan ikke klandre Chamberland.
Han begynte ikke før i 2005, ti år senere.
Visste ingen i byen det? Seriøst? Ingen i byen.
Dean, byen vil ikke at historien skal komme ut.
Det er mange interesserte parter som bryr seg om eiendomsverdien sin,
og forestillingen om byen som et av de tryggeste stedene å bo.
Hva med… Mitch og Mo?
Sønnen dere. De bodde i nabohuset.
Kanskje han vet noe?
Nei. Mitch og Mo flyttet til Westfield i 96, et år senere.
Faen.
Hva skjedde med ham?
-John Graff? -Ja.
Er han død? I live? Hvem vet?
Det var ingen spor etter ham. Han forsvant.
Men jeg antar
at du ikke ville ha visst hvem du så på
om han plutselig dukket opp,
siden han klippet ut ansiktet sitt fra alle bildene og brente dem.
Så ingen vet hvordan han ser ut?
Nei.
Vent litt.
Hvilken kirke pleide John Graff å gå i?
St. Mark's. Westfield. Luthersk kirke.
Jeg var innom tidligere. John. Jeg er bygningsinspektøren.
Vi løste problemet,
men det var traumatisk for hele familien.
Det er en fin luthersk kirke nede i gaten.
Du vil kanskje gå dit med familien.
Hva er det?
Jeg møtte ham.
John Graff.
Han var i huset.
Så det er helt ferdig?
Kjelleren tar noen uker, men kjøkkenet er helt ferdig.
Kameraene er inne og alarmene er montert. Så…
Så vi skal flytte inn igjen?
Ja.
-Skal vi kjøpe mat? -Ja.
Ja. Jeg er skrubbsulten.
Nei, Jasper! Jeg skal ikke skade deg.
Unnskyld for at jeg ikke var grei.
-Jasper, hvem er det? -Nei, se på meg.
Jeg har bare ett spørsmål.
Kjenner du John Graff?
Jasper? Ikke snakk med ham.
Jeg beklager…
Vi har ikke noe å si deg.
Bare så du vet det,
vi skal komme etter deg for den matheisen.
Bevaringsforeningen er forbannet.
De har beordret en inspeksjon, så vi kan komme inn når vi vil.
Det kan dere ikke.
Sjekk det! Når vi vil.
Hva? Nei…
Det var så uvennlig å ikke komme i Mitch og Mo sin begravelse.
Jeg visste ikke når den var.
Jeg visste ikke hvor den var… Jeg kjente dem ikke.
Du kjente dem godt nok til å drive dem til selvmord.
Uvennlig.
Jøss, som en katalog.
Fint, ikke sant?
Vi har pakket ut. Det er fint å være hjemme.
Vennen… Hvor er pappa?
-Dean? -Hei, ja! Jeg er her.
Kom du nettopp?
Ja. Hei.
Hei.
Det er utrolig. Vi er hjemme.
Carter? Kom igjen.
Hei, Ellie. Kom igjen.
Vi må dra litt tidligere.
Mamma skal til galleriet og jeg skal kjøre dere,
men jeg vil rekke toget.
Jeg kan kjøre dem.
Hva? Nei. Du kan gjøre ditt.
Det er fint her nå.
Vi gjorde det rette, ikke sant?
Ved å bli her?
Ja, det gjorde vi.
Jeg elsker deg.
Jeg drar. Kom igjen!
-Ha det, kjære. -Ha det, mamma.
Ha det, mamma.
Mr. og Mrs. Brannock.
Det er kameraer overalt nå,
men man kan aldri være trygg i denne verdenen, hva?
Jeg følger fortsatt med.
Tekst: Bente