NETFLIXOVA SERIJA
Ali, Deane, kult krvi?
Znam. Ali kažem ti, bio sam ondje.
Tip nije prestajao… Plakao je.
Andrew Pierce živi sa sinom u Camdenu u New Jerseyju.
Šef policije rekao je da zna sve o njemu.
Rekao je da je fabulist. Patološki lažljivac.
Optužio je ravnateljicu sinove škole
da je pedofil.
Rekao je da mu je gnjavila sina na školskom izletu.
Policija je to istražila.
Mali nije ni išao na izlet.
Žao mi je.
Trebala sam ga provjeriti prije upoznavanja.
Da, to bi sve mogla biti istina, ali dobio je pisma.
I uvjeren je da su ih napisali Mitch i Mo.
Bio je uvjeren i da je William Morris paravan za mafiju.
Obavijestio je FBI
da agenciju kontrolira pet obitelji.
Zato je dobio otkaz.
U redu. A to što su se Mitch i Mo samo pojavili u njegovom podrumu.
Kako?
Ako su Mitch i Mo napisali ta pisma,
onda je problem riješen, zar ne? Jer su mrtvi.
Mislim da oni nemaju veze s tim.
Što? Zašto to kažeš?
Vjeruj mi, kad imaš rak,
zadnje o čemu razmišljaš
je neka čudna osveta ili da napraviš pomutnju.
Samo se želiš pomiriti sa svijetom.
Počneš rješavati stvari,
brinuti se za ljude koji će ostati.
To mi instinkt govori.
Što se njih dvoje tiče,
na pogrešnom si tragu.
Iste je riječi upotrijebio i detektiv Chamberland.
Ono što se njima dogodilo je tragedija.
Ne povezujte to sa sobom.
Što se tiče Andrewa Piercea, to je jebena glupost.
Ako ima pisma, nije to rekao FBI-u, a bogme ni nama.
U međuvremenu, dvoje dragih starijih ljudi,
koji su bili stupovi društva, mrtvo je.
To nema veze s vama.
Na pogrešnom ste tragu.
Protratio sam vrijeme ovdje. Hvala.
-Kako idu radovi? -Što?
Jeste li skoro gotovi?
Da, s kuhinjom, ali moramo srediti podrum. Zašto?
Što ćete raditi u njemu? Trebate muški kutak.
Stol za biljar, šank, veliki televizor.
To kupci danas traže.
Kažem vam.
Što je s tim tipom? Je li pošten?
-Chamberland? -Da.
Da. Godinama ga poznajem.
Ne voli naporno raditi, je li?
Malo je lijen. Ali zato imaš mene.
Što je?
Ja…
Radi se o tom ubojstvu i samoubojstvu.
Zašto se ne predozirati tabletama
ili zatvoriti u garažu i upaliti Lexus?
Ali muž koji toliko voli svoju ženu,
ustrijeli je u lice?
Zatim sebe ustrijeli u lice sačmaricom?
Možda zato što puška obavi posao. Tablete katkad ne upale.
Možda nije htio da jedno od njih umre,
a da drugo preživi i mora živjet s tom krivnjom.
Možda je ona povukla okidač.
Ona je imala rak.
Ili nije htjela da se opet oženi.
Možda je znala da ne može bez nje pa ga je iznenadila.
Sjedio je u naslonjaču i gledao reprize Matlocka.
Potapšala ga je po ramenu…
Bum! Okrenula pušku prema sebi. Bum!
Ne znam. Sve je to čudno.
Istraga je u tijeku i svakodnevno je pratim.
Što je sa sinom? Što znamo o njemu?
Christopher. Malo je sjeban, ali ne pronalazim ništa nasilno.
Bio je na uvjetnoj zbog nevaljalog čeka.
Ovako ja gledam na to.
Onaj tko piše ta pisma ima izravan pogled na vašu kuću.
Mitch i Mo, sad preminuli,
Occamova oštrica, najjednostavnije objašnjenje je i najvjerojatnije.
kaže da zaboravimo na njih.
Tu je i Jasper Winslow.
Malo sam kopala, ne baš po zakonu.
Jasper Winslow proveo je cijeli život u susjedstvu, s mamom, tatom i sestrom.
Završio je srednju
i počeo pakirati namirnice u trgovini u centru Westfielda.
Radio je ondje šest dana u tjednu sljedeće 23 godine.
Odjednom, u studenom 1995.,
prestaje dolaziti na posao.
Zapravo, nikad se nije ni vratio na posao.
Istog mjeseca njegova obitelj počinje slati uplate
za Behavioristički zdravstveni centar Avalon
i šalju uplate svaki mjesec sljedećih deset godina.
Što su mu dijagnosticirali?
„Shizoidni poremećaj s elektivnom mutavosti.”
Prestao je govoriti?
Valjda.
Zatim, 2001., dijagnoza se opet mijenja.
Obični posttraumatski stresni poremećaj.
U studenom 1995., Jasperu Winslowu nešto se dogodilo
i godinama je pokušao ne govoriti o tome.
Što ti se dogodilo?
Moj gem.
Nisu mi javili da je danas aerobni trening.
Nisam igrala od Carterova rođenja,
a sad mi je baš krenulo.
Znaš, Nora…
Nepisano je pravilo ovdje da samo…
Da ne bi…
Ne bi trebala uništiti svoju tenisku partnericu.
U redu je ponekad pobijediti.
To je lijepo. Ali moraš dati i drugima da pobijede.
Kao meni.
Bože, oprosti. Da, moram.
U redu je. Izgledaš jako napeto.
-Što? -Stvarno. Mislim da znam i zašto.
Mislim da ti nedostaje seks.
A razlog zašto to znam
jest zbog svega što se dogodilo sa mnom i Rickom.
Na kraju je bio tako…
Kao da se bojao poševiti me,
ali u redu je.
Pogledaj me sad. Dobivam najbolji kurac na svijetu.
I to stalno.
Dvostruki dobitak. Dobro je.
Dobro, čiji je?
Ne mogu reći, žao mi je.
Ne želim se ureći. Znaš, ja…
Želim ti dati savjet.
Ti i tvoj muž trebate se ševiti svaki dan, zar ne?
U protivnom, nema nade za vas.
Mislim da je do mene.
Da, nismo to radili otkad smo se uselili,
uz sve što se dogodilo…
Pisma, tvor, provale.
Sinoć u hotelu,
skočio je na krevet nakon što je ušuškao djecu
i došao je do mene i znala sam da to želi,
ali ja…
Nisam mogla.
Pretvarala sam se da spavam.
To je…
To je zbog Ellie. Da.
Zbog toga kako razgovara s njom.
Ne stalno, ali…
Sad je tinejdžerica i samo je gnjavi,
znaš, ako joj majica sklizne s ramena.
Smiješno. Čudno.
Zatim se počne braniti i govoriti:
„Ne želim da moja kći bude seksualizirana”,
a ja odgovaram: „Ti je seksualiziraš.
Ona je samo klinka.”
Mislim da ima mladu ljubavnicu.
Ne znam, možda neku pripravnicu u uredu ili nešto,
znaš, kao one djevojčice s kečkicama i to.
Da.
Mogu li i ja dobiti čašu toga?
-Naravno. -Hvala.
Hej, Chrissy. Možda bih mogla dobiti…
Uvijek sam tražila malo više, a danas mi baš fali.
Hvala.
Znaš što želim znati.
Želim znati što se događa s onim zastrašujućim pismima.
Jeste li ih dobili još?
Ne.
Nadzorne kamere bit će postavljene kad završimo s radovima
i onda se vraćamo, ali ne znam.
Prestala su stizati.
Iskreno, mislim da se radi o nekoj glupoj šali.
O čemu to govoriš?
Jesi li poludjela?
To nije šala.
Proživljavaš jebenu noćnu moru.
Popravite nešto malo i odjebite odande.
Hvala.
I to je malo.
Ne želim te uplašiti,
ali nemaš više vremena.
Stvarno nemaš.
Što će biti kad svi saznaju za ta pisma?
Nećeš moći prodati kuću ni za dolar.
Nisam ti ovo ni rekla. Imam drugu kuću.
Predivni parketi.
Potpuno su neoštećeni, a čak i miriše dobro,
a ja padam na miris. A ti?
Da… Lijepa je.
Ali nije ni izbliza lijepa kao naša.
Pa…
Ne znam. Meni se čini da
ako te ne terorizira ubojica sa sjekirom,
to je već dosta lijepo. Znaš?
I stoji milijun manje od onog što biste dobili za kuću.
Samo razmisli.
Nora, novac te više ne bi morao brinuti.
Dean može i dalje držati glavu u guzici i činiti što ga je volja.
Ali ti moraš otići.
Ono, igrati tenis danju
i u svojoj maloj peći izrađivati neke posude.
I, ne znam, imati partnericu za kroket.
Da, ne bih rekla.
Nora, nudim ti izlaz iz ovoga
i trebala bi ga prihvatiti.
Daj da stavim kuću na prodaju.
Dobro. Razgovarat ću s Deanom.
Hej, doma sam.
U redu je. Izgleda dobro.
Da. Završni premaz.
Ellie, jesi li unutra?
Samo malo…
U redu je. Gdje je mama?
Ellie? Što radiš unutra?
Zašto zaključavaš vrata?
Zato što su posvuda radnici
i neki luđak nas želi ubiti?
U redu.
Nisam ništa radila. Čitam.
U redu. Gdje je mama?
Poslala je poruku da će se zadržati na tenisu
pa sam išla busom zbog zajedničkog objeda.
Jest ćemo. Smiri se, može?
Ti se smiri. Uvijek misliš da nešto radim, a ne radim.
-Možeš izaći kroz prozor. -Ne idem kroz prozor.
Mogu li vam pomoći?
Ispričavam se.
Vaša je žena rekla da se poslužim s bilo čime iz hladnjaka.
Moja žena nije ovdje.
Prije. Svratio sam prije.
John. Ja sam građevinski inspektor.
Da. Nema problema. Ispričavam se. Raskomotite se.
Supruga vam djeluje kao dobra žena.
Imate sina i kćer, zar ne?
Tako je.
I ja. Sina i kćer.
Smijem li pitati, jeste li…
Jeste li kršćani?
Da, rekao bih.
Ne idemo u crkvu. Pa…
Sve vam izgleda dobro?
S gradilištem ili što već?
Još moramo srediti podrum, ali kuhinja je gotova.
Znate, zamijenili smo mramor za mesarsku dasku.
Smiješno. Sad svi ugrađuju otok.
Utapamo se u otocima.
Vratit ću se za nekoliko dana kad sve dovrše, ali…
Da, sve izgleda dobro.
Dobro.
Imali ste sreće da ste pronašli izvođača.
Da? Zašto?
Gradnja posvuda cvate.
Industrija ne može pratiti potražnju.
Kakav je svijet sad,
civilizacija se ruši, ljudi ne žele ići van.
Žele popraviti svoje domove. Žele ih pretvoriti u tvrđave.
Da, ljudi se sele iz grada.
Valjda.
Čudno kako se to događa.
To je Četvrti obrat.
Molim?
Povijesni događaji.
Oni se ne dogode samo tako.
Pokreću ih veliki ljudi, generacijske ličnosti.
I svaki takav događaj prouzroči obrat
koji traje 20 godina, više-manje.
A svaka četiri obrata čine saeculum,
koji traje kao jedan ljudski život.
Na kraju svakog, nastaje kriza.
U ovoj zemlji, kriza je uvijek rat.
Revolucija,
osamdeset godina poslije, Građanski rat.
Osamdeset godina poslije, Drugi svjetski rat.
A od njega je prošlo 80 godina pa…
Nešto će se dogoditi.
Znate, zapravo nisam gladan.
Kad ćete završiti s inspekcijom?
Vaša kći ima… 18 godina?
Ne, 16. Kakve to ima veze…
Pa…
Ne znam bih li vam ovo trebao reći,
i molim vas, oprostite ako si dopuštam previše,
ali da sam joj otac, volio bih znati.
Što to?
Vidio sam vašu kćer
kako razgovara s onim mladim Afroamerikancem
koji ugrađuje kamere.
Način na koji su razgovarali i dirali se,
jasno je da su u nekakvom intimnom odnosu.
Oprostite, molim?
Trebali biste znati.
Vjerujem da otac treba znati takvo što.
Uvrijedio sam vas. Oprostite.
Samo me podsjeća na moju kćer kad je bila u tim godinama.
Bila je seksualno aktivna
kao vrlo mlada.
Bila je školska drolja.
Sredili smo taj problem, ali bilo je traumatično za cijelu obitelj.
Oprostite, vi ste John, zar ne?
Moram vam reći
da mi nije ugodno voditi ovaj razgovor s vama.
Nećete me više vidjeti.
Niste li rekli da ćete se vratiti?
Da.
Hej, što ste…
Kako ste riješili problem sa svojom kćeri?
Dovoljno je reći da više nikad nije odjenula kratku majicu.
Ovo je predivan dom.
Prije nikad nismo zaključavali vrata.
Nitko nije.
Svi su išli u crkvu.
Sad nitko ne ide u crkvu i svi zaključavaju vrata.
Mislim da to nije slučajnost.
Slušajte…
Bilo mi je drago.
Tu dolje je lijepa Luteranska crkva.
Mogli biste otići s obitelji.
Pomoći će.
Hvala na sendviču.
Hej, taj inspektor
pravi je luđak i ne želim da se vraća.
O čemu govorite?
Građevinski inspektor. John, religiozni tip.
Radio je sendvič u mojoj kuhinji.
Morao sam slušati nekakvo predavanje dok je njuškao.
Ne postoji inspektor John.
Bar ne u Westfieldu.
Gradski inspektori su Gary i Alan, a oni dolaze tek kad završimo.
Što? S kime sam onda razgovarao?
Nemam pojma, ali nije bio jedan od mojih.
I nije bio inspektor.
ZAŠTITARSKE TVRTKE U WESTFIELDU
Hej. Gdje si bila? Tražim te cijeli dan.
U klubu s Karen.
Jesi li dobro?
Valjda. Samo tražim neke druge zaštitarske tvrtke.
OSIGURANJE SIGURAN ŽIVOT
Pa… Nemoj da te ometam.
Što?
Dobro.
Dušo, htjela sam ovo.
-Jebote, dušo. -OK…
-Čekaj. Daj da upalim alarm. -Što?
-Što? Sad? -Svi su u kući.
Moramo se naviknuti da uključimo alarm kad smo u kući.
Čekaj, samo…
Brzo ću provjeriti. Odmah se vraćam.
Uključit ću ga i vraćam se. Čekaj me.
-Nije bitno. -Trčim dolje.
-Vraćam se. -U redu je.
-Kamo ideš? -Znaš što?
Nismo se seksali već tjednima.
Daj, samo sam dekoncentriran. Ti si u motelu.
U redu je.
-Dušo… -Dođi dolje i pozdravi klince.
Dobro se naspavaj, može, kompa? Vidimo se sutra.
Bok, tata! Vidimo se sutra!
Volim te.
Hej. Sve OK?
Čekaj, Ellie.
Ima li nešto između tebe i onog malog Dakote?
Što? Ne!
Ellie, lažeš li?
Jer netko vas je vidio zajedno.
Bože, tata…
Ne volim da mi stranci govore o mojoj kćeri.
Dao si me pratiti?
Ne, Ellie. Dakota ima 19 godina, dobro?
Ako se nešto događa, moram to znati.
Ništa se ne događa, tata, OK? Eto.
Što? Ellie. Ellie!
Deane.
U redu je. Idite. Vidimo se sutra.
Bok.
-Deane? -Samo…
Halo.
Imam nešto što nećeš vjerovati.
Što to?
U blizini sam. Nađemo se?
Moramo postupati oprezno s onim što ću ti reći, dobro?
Pronašla sam nešto.
Ali moramo biti oprezni s tim,
jer bismo mogli nadrapati kod policije
ili cijelog Westfielda.
Ali ja radim za tebe.
Ne shvaćam o čemu govoriš.
Razmišljala sam o Jasperu Winslowu jer mu se nešto dogodilo, zar ne?
Detektive, imam pitanje.
Ima li ta kuća nekakvu povijest?
Imate li nekakve stare podatke
koje bih mogla pogledati?
Možda nešto povezano s prijašnjim vlasnicima.
Imao je jako čudan izraz lica.
Nisam znala što da mislim.
Ali onda se uspravio, pogledao me u oči i rekao…
Čekao sam da me to pitate.
Nemam pojma što ćete naći ovdje, ali samo izvolite.
Hvala.
Primijetila sam da je netko već prčkao po kutiji.
Pečat je bio slomljen, nemoguće je odrediti kada.
Deane.
Jedna je obitelj kupila kuću na Bulevaru 657
i živjeli su ondje do 1995.
Obitelj Graff.
Prije nego što ti kažem sve ovo,
moraš shvatiti
da nema javnih zapisa o ovim događanjima, dobro?
Ova priča nije ni u kojem novinskom članku, ni na kojoj internetskoj stranici.
Dobro. Onda,
koja je priča?
OK.
Otac, John Graff,
bio je sasvim običan tip.
Volio je dvije stvari, obitelj i crkvu.
Vojni veteran, postao je računovođa, s Upper East Sidea.
U crkvi svaku nedjelju.
Jedne je noći radio dokasna,
nije mogao pronaći taksi pa je odlučio ići podzemnom.
Nasreću, njegova je majka naslijedila novac.
Rekla mu je: „Idete iz grada.
Ovo nije mjesto za podizanje obitelji.
Pomoći ću ti da kupiš kuću u predgrađu.”
Imao je sina, Dalea.
Zjenicu oka svoga, sportaš, sve petice…
Nikad to prije nisam radila.
Pat!
Moram ići, dušo.
Kći je imala 17, ali ponašala se kao da joj je 30.
Bio je zabrinut za nju. Razgovarao je s župnikom
o tome kako misli da je luda za momcima.
Tko će izreći molitvu?
Ja ću.
Dragi Isuse,
hvala Ti što si spravio večeru i…
Čekajte. Ja sam spravila jebenu večeru.
Rječnik. Povuci to!
A njegova žena, Helen, voljela ga je ponižavati u javnosti.
Pila je. Svi su mislili da je malo luda.
Klinci, operite jebeno suđe.
Budući da mu je majka pomogla s kućom,
i ona je živjela ondje.
To je sramota, Johne. Uvreda za ovu obitelj.
Ne mogu samo tako tražiti promaknuće, majko.
Radiš ondje već 12 godina. Trebao bi voditi cijeli odjel.
Znam, majko.
Jednog je dana otišao na posao. Šef mu je dao otkaz.
Šef je rekao da se rasplakao.
Nikad nije vidio muškarca da tako plače.
Ali on je računovođa, je li tako?
Vodi obiteljske i majčine financije.
Ali nije to rekao obitelji.
Svako jutro glumi da ide na posao.
Odlazi u banku
i počinje podizati novac s majčinih računa.
Male, neprimjetne iznose.
Time plaća hipoteku, komunalije…
Obitelj nema pojma da je izgubio posao.
Jednom je došao kući i pravio se da je bio na poslu.
Pronašao je pismo u sandučiću.
Pozdrav, g. Graffe.
Već neko vrijeme s užitkom promatram vašu obitelj.
Vaša kći zove se Pat, zar ne?
Procvala je u predivnu mladu ženu.
Znate li kamo ide noću?
Ja znam.
A kamo vi idete svako jutro?
Ne idete na posao.
Zna li vaša žena?
Gledam je kako se svlači kad vas nema.
I stalno ih je dobivao. Pismo za pismom.
Nije imao pojma tko ih šalje.
To je pohlepa, g. Graffe.
Pohlepa vas je dovela ovamo.
Što ispovijedate svećeniku, Johne?
JA SAM PROMATRAČ
„Ova kuća žeđa za mladom krvi. Zašto joj ne dati ono što želi?”
Ali nikome to nije rekao.
Ni ženi, ni djeci.
Nije rekao murji.
Samo se pretvarao da ide na posao…
BANKARSKA GRUPA
…i krao novce s majčinih računa.
Maškare!
Sljedeća ulica!
Jedne je noći došao kući,
a njegova je kći imala tulum za Noć vještica.
Što to radiš?
Samo smo bili u maškarama.
Vi ste joj učitelj.
Pozvala me…
Ne približavajte joj se. Gubite se iz moje kuće!
Tata, prestani!
Odjevena si kao kurva.
Koji se to vrag događa?
Netko gleda!
Oprosti, moram pitati…
Je li prije bio takav?
Ili…
Ili ga je kuća promijenila?
Što? Kao da je bila ukleta?
Ja…
Ne vjerujem u takvo što.
Rekla bih da mu se život urušio
jer je sve bila samo fasada, znaš?
Živio je laž,
a onaj tko je pisao ta pisma, znao je.
AUTOBUSNA POSTAJA
„Pohlepa je tvoj grijeh, Johne, a nestrpljivost je moj.
Zašto ne daš kući ono što želi?
Daj joj krvi i dopustit ću ti da zadržiš sve što imaš, pa i više.
Vidiš kamo sad idu, zar ne?
Ja vidim.
Učini ono što kuća traži od tebe
i znat ćeš da idu na bolje mjesto.
Promatrat ću ih odande, Johne.
Nikad neću prestati promatrati.”
Svi ćemo umrijeti.
Znaš to, zar ne?
Koji kurac?
Ne, ima pravo.
Svaki dan moramo biti spremni upoznati stvoritelja.
Da.
Trebali bismo biti spremni za taj dan.
Želim vas sve opet vidjeti na nebu.
Trebali bismo priznati svoje grijehe i moliti za oprost.
Zatim je skovao plan.
Nazvao je ravnatelja škole…
Da, moramo otići iz grada na nekoliko mjeseci.
Posjetiti neke rođake.
Otac moje žene je bolestan.
Izrezao je svoje lice sa svih obiteljskih fotografija…
Što to radiš, Johne?
Isuse Kriste.
Kunem se, um ti je slab kao i kurac ovih dana, dušo.
Varam te, Johne.
Pa, varat ću te, Johne.
Nije da te zanima.
Moraš prestati govoriti.
Samo… Trebam kurac, Johne.
Trebam nekoga poševiti.
Johne?
Johne, kakav je to bio zvuk?
Halo?
Onda je otišao dolje i napravio si sendvič.
A onda…
Oprosti.
Zatim je otišao na sinovu bejzbolsku utakmicu.
Imate nešto na naočalama.
Hvala.
Nešto sam slikao.
Sine…
Ne… Tata!
A zatim je sve pripremio.
Upalio je sva svjetla.
Stavio glazbu na interfon.
Wagnerov Götterdämmerung.
To znači „Sumrak Bogova”.
Posljednji dio Ciklusa prstenova.
To mi je poznato.
Tijela su bila ondje puna dva tjedna.
Nitko nije ništa sumnjao.
Zatim je susjed, čudak koji je bio dobar sa sinom…
Čuo je glazbu iz kuće.
Osjetio je smrad.
Ima li koga?
Jasper Winslow. Isuse Kriste.
Tijela su bila isušena poput mumija.
Kao da su ispražnjena.
Na podu u podrumu bile su prazne boce za mlijeko.
Bile su ispunjene krvlju, a potom ispražnjene.
Ali nisu ih ubili u podrumu.
Ne. Baka na katu, žena u dnevnom boravku,
kći u kupaonici, sin u hodniku.
I što? Ubio se?
Gdje je bilo tijelo? Stvar postaje još čudnija.
Jedanaest dana prije pronalaska tijela, znači tri dana nakon ubojstava,
onaj učitelj sa zabave za Noć vještica…
Pronađen je u autu.
Vozačev prozor raznesen, a on prostrijeljen u glavu
iz nekog drugog pištolja.
Meci se nisu poklapali. O čemu se tu radi?
Pazi ovo, cijelo vrijeme, 14 dana,
dok su mrtva tijela bila u Bulevaru 657…
Netko je i dalje promatrao kuću.
John Graff je zaboravio blokirati poštu.
Ali pošta se nije gomilala.
Poštar kaže da je sandučić uvijek bio prazan.
Netko bi svaki dan pokupio i novine.
Ovo će ti biti teško gledati.
JA SAM PROMATRAČ
Ista ovakva pisma ja dobivam.
Ovo su fotke s mjesta zločina obitelji Graff.
Zašto nisam prije čuo za ovo?
Zašto to nije rečeno tijekom prodaje?
Zašto nitko ne zna za tu priču?
Murjaci su to zataškali i ne možeš kriviti Chamberlanda.
Počeo je raditi tek 2005., deset godina poslije.
Nitko u gradu to nije znao? Stvarno? Nitko?
Deane, grad ne želi da se sazna za tu priču.
Ima puno ljudi kojima je stalo do vrijednosti nekretnina
i do imidža grada kao jednog od najsigurnijih mjesta za život.
Što je s… Mitchem i Mo?
Njihov sin. Živjeli su u kući pored, zar ne?
Možda on nešto zna?
Ne. Mitch i Mo doselili su se u Westfield '96., godinu poslije.
U kurac.
Što je bilo s njim?
-S Johnom Graffom? -Da.
Je li mrtav? Je li živ? Tko zna?
Nakon toga mu se gubi trag. John je nestao.
Iako pretpostavljam
da ne bi znao koga gledaš
da se samo pojavi negdje.
Jer je izrezao svoje lice sa svake fotografije i spalio to.
Nitko ne zna kako izgleda?
Ne.
Samo malo.
U koju je crkvu išao John Graff?
Crkva Sv. Marka u Westfieldu. Luteranska crkva.
Svratio sam prije. John. Ja sam građevinski inspektor.
Sredili smo taj problem,
ali bilo je traumatično za cijelu obitelj.
Tu dolje je lijepa Luteranska crkva.
Mogli biste otići s obitelji.
Što je?
Upoznao sam ga.
Johna Graffa.
Bio je u mojoj kući.
Čekaj, znači gotovo je?
Još koji tjedan radova u podrumu, ali kuhinja je gotova.
Kamere i alarmi su postavljeni.
Vraćamo se?
Da.
-Idemo po nešto za pojesti? -Da.
Da. Umirem od gladi.
Ne, Jaspere! Neću te ozlijediti.
Žao mi je što sam se onako ponio.
-Jaspere, tko je to? -Ne, pogledaj me.
Imam samo jedno pitanje.
Poznaješ li Johna Graffa?
Ne razgovaraj s njim.
Jaspere, oprostite…
Nemamo vam što reći.
Samo da znate,
teško ćemo vas kazniti zbog onog dizala.
Društvo za zaštitu baštine je poludjelo.
Naredili su inspekciju i možemo ući kad god želimo.
Ne možete, ženo.
Provjerite! Kad god želimo.
Što? Ne…
Bilo je jako nedobrosusjedski što niste bili na sprovodu Mitcha i Mo.
Nisam znao kad je.
Nisam znao ni gdje je… Nisam ih poznavao.
Znali ste ih dovoljno da ih potaknete na samoubojstvo.
Nedobrosusjedski.
Ajme, kao u katalogu.
Lijepo je, zar ne?
Baš smo se raspakirali. Lijepo je biti kod kuće.
Dušo… Gdje je tata?
-Deane? -Hej! Tu sam.
Sad si ušao?
Da.
Nevjerojatno. Kod kuće smo.
Carteru? Dođi, idemo.
Hej, Ellie. Dođi.
Moram krenuti koju minutu ranije.
Mama ide u galeriju, a ja vas vodim u školu.
Ne želim propustiti vlak.
Ja ih mogu odvesti.
Što? Ne. Radi svoje.
Lijepo je ovdje, sada.
Dobro smo odlučili, zar ne?
Što smo ostali?
Da, jesmo.
Volim te.
I ja tebe.
Odlazim. Idemo!
-Bok, dušo. -Bok, mama.
Bok, mama.
G. i gđo Brannock.
Kamere su posvuda,
ali danas ne možete biti sigurni, zar ne?
Još vas uvijek promatram.
Prijevod titlova: Davor Levak