EN NETFLIX-SERIE
BASERAD PÅ EN SANN HISTORIA
Herregud, det är så vackert här.
Det är ett paradis.
Vänta, köper vi det här huset?
Vi måste se det först innan vi vet om vi vill ha det.
Kan vi gå in och se oss omkring?
Nej, vi ska köra förbi huset riktigt fort
och kasta pengar på det.
Det är så man köper ett hus.
Titta på dessa träd. Underbart.
Det måste finnas en countryklubb här, eller?
Okej, vi närmar oss det. Här är det.
Herregud. Är detta huset?
Älskling, jag kan inte tro det här.
Du, Carter, vi springer inte runt som djur, okej?
Herregud, det är ännu finare än på bilderna.
-Jag sa ju det! -Det är fantastiskt.
Sjöutsikt, tillgång till sjön.
Sa du tillgång till sjön, mr Brannock?
Ja, mrs Brannock.
Du Ellie, läser du Stolthet och fördom på den grejen?
Jag sms:ar bara bilder av vårt nya hus.
Det är inte vårt hus… än.
Hej du.
Vem är det där?
Det är vår konkurrent.
Du borde skrämma bort honom.
-Kom, Ellie. Lägg undan den. -Skynda er, ni är långsamma.
-Gå och se dig omkring. -Okej.
Det är lite sterilt.
Du kan nog göra det perfekt, eller hur?
Som alltid.
Sluta.
-Jag ska se så de inte förstör nåt. -Okej.
-Vad tycker du? -Det finns en pool.
Okej, Jasper, dags att åka hem nu.
Kom, Jasper. Kom igen.
Dags att gå. Låt oss bara…
Jasper, jag går utan dig. Jag är…
Hej. Jasper, hälsa.
-Hallå. -Hej.
En bebis skelett har 100 ben mer än en vuxens skelett.
Det är den här mathissen, den är en nationalskatt.
Jag är ordförande för den lokala Bevarandeföreningen.
Vi har haft 14 möten om den här mathissen.
Den är en nationalskatt.
Härligt hus.
Ta fram telefonen. Googla "mathiss".
-Hallå. -Hallå.
-Kan du skriva upp dig, tack? -Ja visst.
Karen?
Nora? Nora Miller?
Herregud.
Dra härifrån!
Det här är otroligt.
-Herregud. -Hur mår du?
-Jag har inte sett dig på länge. -Vänta…
-Visar du det här huset? -Ja.
Jag har inte sett dig sedan RISD.
Nej.
Herregud, du ser fantastisk ut.
Du ser fantastisk ut.
Och det är Nora Brannock nuförtiden,
vilket fortfarande känns konstigt efter all denna tid.
Du då? Du är gift, eller hur?
Jag var gift, ja.
-Lång historia, men du då? -Jag beklagar.
Jag har aldrig föreställt mig att du hamnar i förorten
för att du var hippie, innan det var en grej.
Det var jag inte.
Jag såg artikeln om dig i Times.
Herregud, en gigantisk galleriutställning.
Mitt första solo, keramik på ett nytt galleri i Tribeca.
Du lyckas för fan.
Titta på mig, jag lyckas inte. Åt helvete med målningen.
Jag ska gifta mig rikt. Bara lättare på det sättet.
Hej.
Pappa!
Ja, grabben.
Titta, det är en hiss.
Den kallas för mathiss. Jag fick nyss reda på det.
Man brukade skicka mat upp och ner mellan våningarna.
-Oj. Det är coolt. -Coolt. Jag vet.
Kan vi testa den?
Det är en bra idé Ja, spring upp.
Jag skickar den.
Fräckt.
Herregud. Pappa, gör inte så.
Är du okej? Vad är det?
Det är inget, jag är…
Du älskar det inte.
-Nej. -Vad är det då?
Jag kommer sakna mina vänner.
Bubba…
Vi kommer bara vara en timme ifrån staden.
Du pratar aldrig personligen med dina vänner.
Det är alltid på TikTok och Snap Crackle och…
Det som gör det verkligen unikt är att
det är ett sofistikerat hus.
Men det är verkligen feminint
-och det ser man aldrig. -Vackert.
Ursäkta mig.
Byggde kontraktstjänare det här huset? Vet du det?
Vad? Hur ska jag veta det?
Trodde att du visste.
Det är fint, va?
Du måste se poolen.
Den är mer realistiskt blå än havet.
Nora, kom och se.
Där är han.
Dean, älskling!
Karen, det här är min man.
Karen och jag gick på RISD ihop och gissa vem som visar huset?
Du skämtar.
Hubba hubba. Jag menar… Oj.
Sluta.
Vad tycker du?
-Ja, jag älskar det. -Ja.
Jag älskar dig.
Åh, älskling.
-Jag vill lägga ett bud. -Vad?
-Verkligen, så enkelt? -Ja.
-Okej. -Ja.
Okej, diskutera ni två och jag måste bara säga att det finns
två andra bud på bordet
och ni måste gå över det begärda priset, så gräv djupt.
-Okej. -Tack, Karen.
Kom igen, Steve. Det här är USA, eller hur?
Alla köper ett hus de inte har råd med.
-Vet du vad problemet är? -Vad?
Konkursen.
Det var tio år sen.
Det finns bara så mycket jag kan göra.
Med er nuvarande inkomst
är ni inte kvalificerade för ett enormt lån som detta.
Och om det inte är ett enormt lån?
Bara…
Om vi la en stor handpenning?
Alla våra besparingar, ta alla våra aktier,
och sälja dem, tömma våra pensionskonton. Allt.
Betala skatten och sätta allt i huset,
då är det inte ett enormt lån, va?
-Jag menar… -Eller hur?
Kanske, men du tar många risker.
Du måste se det här huset.
Det är vid en sjö.
Okej? Ingen trafik, folk låser inte ens sina dörrar.
Det är säkert.
Kom igen, Dean.
-Skit kan hända var som helst. -Jag bryr mig inte.
Jag vill att mina barn ska ha egna rum.
Jag vill att de ska ha en trädgård att leka i.
Skolorna är bättre.
Jag gör vad som helst för att få det här huset.
SEX VECKOR SENARE
Älskling, jag är hemma.
Hallå?
-Du, pappa? -Hallå.
Var är hans koppel?
Jag vet inte, fråga din mamma.
Låt inte Sprinkles springa i hela huset, okej?
Det finns ett skäl till hans namn.
Jag vill inte att han kissar på trägolven.
Nej. Ta ut honom, gå.
-Är du okej? -Japp.
Vänta, pappa. När kommer pianot?
De levererar det nu.
Lägg ner mobilen, titta ut genom fönstret så ser du.
Jag älskar dig också.
Titta på det.
Jösses.
Vi har ett problem här.
-Hej. -Hej.
Vad tycker du? Jag blev klar med dem förra veckan.
Tänkte ha dem här.
De är perfekta.
Känner du lukten?
Av vad?
Luften. Den är annorlunda här.
Jag kan andas.
Allting är annorlunda.
Jag har alltid känt att om jag lämnade New York så skulle min karriär försvinna.
Och titta, nu när galleriutställningen går så bra, jag säljer…
Det är som, "Gud, varför dröjde vi så länge?"
Och jag hittade en Jeanneret stol på 1stDibs.
Nej. Vi kom överens om att inte spendera mer pengar
förrän vi renoverar köket och källaren, okej?
Ingen Jeanneret eller Target. Ingenting.
Okej.
Så hur kommer det sig att du får riva ut
de fullkomligt bra bänkskivorna i vit marmor?
Det är annorlunda eftersom Carrara-marmorn är så 2009.
Och när jag gör min speciella pasta
-på söndag med det röda vinet… -Ja.
…vill jag inte oroa mig för att den ska fläcka marmorn.
-Verkligen? -Ja.
Okej, överenskommet.
Kom hit.
Är vi lyckliga, mrs Brannock?
Jag tror det, mr Brannock.
Hej sjöman.
Ja, ta…
Mamma, kan du komma upp lite?
Mamma kommer, vännen.
Hon kommer.
Håll tyst.
Herregud.
-Vi avslutar ikväll. -Okej.
-Ja? -Okej.
-Ja. -Herregud.
Jag hör inget.
Jag svär, det spelades musik här.
Hej, vad händer?
Ellie säger att hon hörde musik här uppe.
Har du läppstift?
Varifrån fick du det? Lät du henne ha läppstift?
Det fanns i mitt rum.
Okej, vad sägs om att inte ha på någon annans läppstift?
Vad sägs om att inte ha läppstift alls? Du är inte ens 16 än.
-Men alla andra tjejer på skolan är… -Du är inte alla andra tjejer. Okej?
Vi jobbade hårt när vi bodde i staden för att skydda dig från sånt här.
Beskydda mig från vad? Läppstift?
Jättekul.
Förbli ung så länge du kan för oss.
-Så länge du kan, okej? -Okej.
-Jag tvättar bort det. -Tack.
Vad fan?
Hörni, pizzakväll.
Låt oss beställa pizza.
Älskling, var la du filtret…
Jag trodde att jag hade låst.
Det hade du inte,
för killen stod bara där.
Jätteläskig.
Sa du till honom att vi kan
-hämta vår egen tidning? -Ja, definitivt.
-M/M Brannock… -Jag tror inte…
Jag vet inte, han verkade utvecklingsstörd eller något.
"Käraste nya granne på 657 Boulevard.
Välkommen till grannskapet.
Hur hamnade ni här?
Kallade 657 Boulevard på er med sin inre kraft?
657 Boulevard har varit föremålet för min familj i decennier nu
och när det närmar sig sin 100-årsdag,
är jag ansvarig för att vaka och vänta på dess andra ankomst.
Någon vakade över huset på 1920-talet
och någon annan vakade det på 1960-talet.
Det är nu min tid. Känner ni till husets historia?
Vet ni vad som finns inom väggarna på 657 Boulevard?
Jag undrar vad som förde er hit.
Jag ser redan att ni har översvämmat 657 Boulevard med entreprenörer,
så att ni kan avsluta källaren.
Varför lämnades den så?
Den skrämmer er kanske inte än, men det kommer den.
Vad mer berättade de inte för er?
-Okej. Låt oss gå till skolan. -Låt oss köra.
Ni kommer bli sena.
Kom igen. Låt oss gå.
Ni har två barn. Jag har sett dem.
Är det fler på väg?
Säg till Jack att jag inte kommer?
Jag har en familjegrej. Tack.
"Ni måste fylla huset med ungt blod…"
Bättre för mig.
Det var girighet som tog era barn hit.
När jag vet deras namn kallar jag på dem
-och drar dem till mig." -…dem till mig.
"Vem är jag?
Det finns hundratals bilar som kör förbi varje dag.
Kanske är jag i en.
Titta ut genom något av fönstren i 657 Boulevard,
på alla som går förbi varje dag.
-Jag tror hitåt. -Kanske är jag en.
Hitåt.
Detta brev kommer inte vara det sista.
Välkomna, vänner.
"Jag är väktaren."
Först vill jag säga, att ni har all rätt att vara upprörda.
Jag skulle också vara rädd om jag hade fått ett sånt brev.
Låt oss vara tydliga.
Ingen är rädd. Vi är arga.
Jag förstår. Men här är de goda nyheterna.
Westfield är kanske den säkraste staden i USA.
Jag har varit polis i åratal och under all min tid,
har vi inte haft nåt våldsbrott.
Inga mord…
Vi har bara haft några försvinnanden.
Försvinnanden?
Jag tror inte att ni är i fara
och jag tror inte det finns mycket vi kan göra.
Jag tror ni kan göra mycket.
Ni kan analysera handstilen,
köra DNA där de slickade frimärket och kuvertet?
Visst, vi kan göra det.
Det tar en månad,
men om det får er att må bra, toppen.
Men min magkänsla säger mig att det bara är ett spratt.
Vilken sorts person gör ett sånt här spratt?
Lyssna, inofficiellt så har ni en granne, Jasper Winslow.
Han är ofarlig.
Vi blir uppringda för han gör något konstigt.
Kastar småsten på en nätdörr,
står vid någons kyl och gör en smörgås.
Så vi håller bara ett öga på honom.
Så du tror att han skrev detta?
Vi ska göra följande.
Vi kör DNA, och under tiden
ska vi låta en polisbil köra förbi varannan timme.
Det skickar ett meddelande att vi vaktar er.
Vi vet hur djupt ni fick gräva för att ha råd med det,
så ni ska känna er välkomna.
Vi vill få er att känna er trygga.
Och ni är säkra. Okej?
Vad tror du att han menade med det?
Hur vi var tvungna att gräva djupt för att ha råd med huset? Hur vet han det?
Hej där, granne.
Hej.
Vad händer här?
Varför är ni i min trädgård?
-Jag är Dean. -Vi är Mitch och Maureen.
-Mina vänner kallar mig Mo. -Big Mo.
Vi undrar om din dotter kan sluta spela det där pianot.
Eller köpa en keyboard med hörlurar?
Jag är ledsen, jag förstår inte riktigt
för vi kan inte få henne att spela.
Och för att svara på din fråga som du skrek,
vi gör det vi har gjort under de senaste 20 åren,
vilket är att få i oss D-vitamin
och skörda den vilda ruccolan som är längs staketet.
Nu är allt franskt.
Du måste kalla det ruccola annars är du rasist,
eller nåt sånt PK-skit.
Okej.
Lyssna, ni är på min tomt.
Allt jag gör är att skörda ruccolan
som jag har planterat och som har migrerat från min sida.
Kan du plocka ruccolan som växer på din sida av stängslet?
Jag sa precis att den migrerade till den sidan!
Så här går solen… full sol, full sol, blockerad!
Om du nu var ruccola, vilken sida av staketet skulle du välja?
Grundläggande trädgårdsskötsel.
Hur kom ni in hit?
Genom hålet i buskarna, Sherlock.
Det har bara funnits där i 50 år.
Vem är den här killen?
Tittade han ens på huset innan han köpte det?
Vet du…
Hade du varit trevligare,
du och vi,
vi kunde ha varit vänner,
eftersom folk här omkring,
vi vakar över varandra.
Nu ska jag vaka över er av andra skäl.
Kom, Mitch.
Låt oss göra vårt livs godaste sallad.
Alla blad. De håller en ung.
Det var trevligt att prata.
Vi ses.
Vi kommer hålla ett öga på er.
Varför köpte ni en vessla till er son?
Det är en iller.
Det var bara en belöning för att flytta hit.
Söt liten kille.
Han kissar överallt… Illern, inte min son.
Hejdå Karen! Du ser bra ut.
-Ät en kuk, Stephanie. -Vad?
-Ja, hejdå. -Hejdå.
Herregud, jag tål henne inte.
Hon försöker ligga med min chef, Darren, och det är bara så pinsamt.
För vet du vad?
Den här bitchen är singel och hon är i sitt livs bästa form.
Se upp, Darren.
På det, tjejen. Är du redo?
Gör det utmanande. Åh, fan.
Vad är fel på en Prius?
Ingenting…
Ingenting. Jag antar att det bara är, du vet,
hur människor presenterar sig själva i Westfield är typ en grej.
Ja, jag vill bara ha ett fint liv.
Det kommer du att ha.
Jag menar att du kan ha det, men du ska inte skämmas
eller känna skuld om att vilja ha livet, vet du?
Du tror nog innerst inne,
"Jag borde leva i elände"
för att du är konstnär men skit i det.
Det här är vad folk vill ha.
Det är det här. Det här är livet de vill ha.
Allt det här.
Du borde ha det. Vet du varför?
För att du är rik.
Vi är dock inte rika. Om jag ska vara ärlig…
Deans lön är okej, men…
Och han är på väg att bli partner
men vi är… du vet, vi har haft några problem.
Tack.
Pratar du om…
Pratar du om ekonomiska problem?
Ja. Jag menar…
-Verkligen? -Jag borde inte säga nåt.
Men…
Fan.
Du vet hur det är, man gör dåliga investeringar
och plötsligt spenderar man de kommande tio åren
med att försöka komma ur det.
Åh, gud, ja.
Så äktenskap är svårt.
Du vet, eller hur?
Vad hette din man?
Han hette Rick Bluck.
Bluck.
Jag vet. Han sög.
Det gjorde han verkligen.
Och han var en riktig mes och han kunde liksom inte…
Han kunde inte få sin…
Hans paket fungerade inte.
Det var en enda röra. Han försökte skylla på mig.
Och det fick mig att känna mig som skräp.
Han satte sig i sin bil en dag
och han bara, liksom, lämnade mig.
Herregud.
Det har verkligen förstört mig.
Jag är ingen elak person, men jag tänkte,
"Dra åt helvete, Rick.
Dra åt helvete. Jag ska fan sätta dit dig."
Vet du vad jag gjorde?
Jag tog huset från honom.
Jag kom på ett sätt att ta det och allt är mitt nu.
Och nu är han ekonomiskt körd.
Och vet du vad? Jag lever mitt bästa liv.
Och det borde du också.
Kan jag fråga dig nåt?
Men berätta inte för nån.
Okej, för ett par dagar sedan fick vi ett riktigt hotfullt brev.
-Va? -Ja, om huset.
Jätteläskigt, adresserat till oss.
Det stod att de vakade över huset.
De vakade över oss.
-Jösses. -Ja.
Det är läskigt. Ringde du polisen?
Ja, men de säger att det finns inte mycket de kan göra.
Jag tänkte på det
och kanske är det någon vi bjöd över,
för folk kan vara konstiga över sånt, eller hur?
Det fanns flera budgivare, eller hur?
Kan du ta reda på vilka de var?
Det skulle vara så hjälpsamt.
Ja, visst.
Titta på det här. Han gör ett trick. Titta.
Få bort honom från bordet.
-Titta! Det är ett bra trick. -Är inte det coolt?
-Ja. -Det är inget.
Han står bara upp för att äta lite mat.
Jag ska lära honom åka i mathissen.
-Absolut inte. -Var försiktig.
-Kom, det blir en rolig åktur. -Hallå.
Vi köpte den åt honom för att trivas.
och du sa ja till en iller.
Det är illern jag är orolig ska trivas.
Ellie, var fick du tag i den tröjan?
Ditt bh-band syns.
-Och? -Vad menar du med "och"?
Vi har grannar.
Var försiktig med vad för meddelande du vill projicera, okej?
-Sluta! -Vadå "sluta"?
Tack.
Ska du öva piano?
Vad är det med dig?
Du brukade aldrig vara så här.
Allvarligt talat.
Vi pratade alltid om att uppfostra en stark ung kvinna
som ägde sin sexualitet.
Va? Hon växer upp alldeles för fort.
Oroa dig inte, kompis. Var inte rädd. Det kommer bli bra.
Bu.
Carter! Vad?
Vad fan?
Stå upp för fan!
-Herregud. -Stå upp!
-Vad hände? -Ut ur mitt hus!
-Han var där inne. -Var han i mathissen?
Kom inte tillbaka till vårt hus igen!
Stanna i din bur eller var du än kom ifrån!
Sluta!
Ut! Och håll dig borta!
Vad gör du?
Är du okej?
Herregud. Vad… Var han…
-Var han i mathissen? -Ja.
Förlåt så mycket.
De förra ägarna lät honom göra det. Han är ofarlig.
Om jag hittar dig i mitt hus igen spöar jag dig, Jasper. Okej?
Hotade du honom precis? Vad är fel på dig?
Vad är fel på mig?
Det var inte jag som bröt mig in och åkte i mathissen.
Alla tidigare ägare var okej med att han gjorde det.
Varje ägare under de senaste 60 åren.
För en person, var den mathissen deras favoritdel av huset,
de älskade mathissen.
Och de älskade att Jasper älskar att leka i den
och det är därför Bevarandeföreningen jobbar så hårt för att behålla den.
Jag känner inte många med en mathiss,
men ingen skulle vara okej
med att en främling bröt sig in och åkte i den.
Det är det som är fel med världen nuförtiden.
Ordet granne betyder bara inte vad det brukade.
Okej, vi säger ingen åker mer i mathissen.
-Nej, bättre idé. -Okej? Punkt slut.
Ledsen att behöva säga det,
men vi ska göra lite renoveringar i huset.
Jag funderar på att riva ut mathissen.
Du skulle inte våga.
Jag säger till Bevarandeföreningen att vi inte behöver en mathiss,
eftersom vi planerar att ha våra måltider i matsalen tillsammans,
som en normal familj.
Inte på flera nivåer eller hur de brukade göra på jävla Downton Abbey.
Det är vad du tycker om amerikansk historia,
komplett likgiltighet.
Vad planerar du mer att göra runt huset?
Kanske slita ut alla dessa irriterande träd?
Ja, jag ska slita ut alla irriterande träd.
Det ska vi inte.
-Tänk inte tanken. -Vi ska, så jag kan uppröra…
Herregud.
Ser du den där eken?
Det är en sågtandad ek
-på väg att fira sin 100-årsdag. -Hon är galen.
Det där trädet är en integrerad del av denna gemenskap.
Något ni aldrig kommer att bli.
-Yuppies som valsar in… -Kallade hon oss yuppies?
…och tror att ni kan göra vad ni vill.
Träd har minnen,
och de kan prata med varandra genom sina rötter.
Det är inte science fiction, det är vetenskapsfakta.
Och det hände för bara några månader sedan.
Ett hemskt yuppiepar kom hit,
högg ner ett 90 år gammalt Chinquapin-träd,
fick inte tillstånd, använde inte ens träet för att göra bebisvaggor.
Alla vet att Chinquapin-ek blir de finaste vaggorna.
Vet du vad? Du får gärna fortsätta bete dig
som en komplett galning,
men bort från min tomt. Var en galning på din egen tomt.
-Komiker. -Tack.
Godnatt.
Bäst att du passar dig, roliga kille.
Vad?
Jag har ögonen på dig.
Bara ignorera. Kom.
Vi skaffar ett larm.
Rädda träden.
Hej, jag heter Dakota och är från Vanguard Säkerhetslösningar.
Hej, kom in.
Ja. Tack.
-Sensorer på varje dörr, varje fönster. -Okej.
Och ja.
Och hur många kameror tror du att vi behöver utanför?
Förmodligen tio.
Tre på framsidan, två på varje sida, och tre bak,
-något sådant. -Okej.
-Det kan vara överdrivet. -Överdrivet är bra.
Coolt. De kommer ta tid att installera.
-Jag ska beställa lite grejer. -Jag måste fråga.
Hur mycket tror du detta kommer kosta? Ungefär.
Ungefär?
Ungefär…
Jag tror kanske 7 000 dollar.
Menar du allvar?
Jag kan titta på det igen.
Nej, det är okej, 7 000 dollar är bra.
Hur har du råd att ta så lite?
Det är ett ungt företag.
Jag försöker bryta mig in på marknaden.
-Är det ditt företag? -Ja
Vänta, hur gammal är du?
Jag har precis fyllt 19,
men jag har alltid typ varit duktig på sånt här.
Tekniska prylar, datorer…
Vet du vad? Du har ett avtal, du är anlitad.
-Tack så mycket. -Okej, 7 000 dollar.
-Inte mer. -Överenskommet.
Okej, mycket bra.
Se dig omkring, jag måste jobba.
Okej. Tack. Kul att träffa er båda.
Hej.
Vem är du?
Bara larmkillen.
Vart ska du gå?
Få inga idéer. Jag är minderårig, äckel.
VANGUARD SÄKERHETSLÖSNINGAR
Ni kan inte göra något?
-Ni vet inte att någon bröt sig in. -Vad gör du…
Alla dörrar var låsta. Inga tecken på inbrott.
Ni är upprörda, men dra inte några slutsatser.
Allt vi har är en död iller.
Så, säger du att illern begick självmord?
Jag säger att jag inte vet.
Han tog sig ut ur buren. Han rymde, eller hur?
Kanske han…
…sprang in i en vägg.
Hur mycket tror du att en iller väger?
Ungefär ett halvt kilo?
Förmodligen.
Hur snabbt tror du en självmordsbenägen iller
behöver springa in i en vägg
för att få fart för att krossa sin egen skalle.
-Dean… -Vad är det med dig?
-Mr Brannock, jag gör mitt jobb här. -Det gör du inte.
Då hade du gripit den där psykopaten,
som bor bredvid.
Vad gjorde han igår?
Lugna ner dig.
Det här är en pågående öppen utredning
och vi hade en patrull som körde förbi ert hus i natt,
klockan 22.00, midnatt och 02.00.
Om du vill att en polisbil kör förbi varje timme
gör jag det.
Under tiden har du larmkillen som jobbar på övervåningen.
Fixa systemet och sedan kan vi prata om ytterligare steg.
Tack för kaffet. Jag hittar ut själv.
Jag…
Hej.
Hur mår han?
Han är okej, han vill vara ensam.
Ellie, läppstiftet igen?
Seriöst, jag är bara i mitt rum.
Okej, jag går ingenstans.
Jag kan göra vad jag vill i mitt eget rum.
Faktiskt…
Dean…
Det är läppstift. Lämna henne ifred.
Jag ska jobba.
-Jag älskar läppstiftet. -Tyst, äckel.
Jag är sen, jag vet.
Hur mår min pojke?
Han var tyst. Petade i sin mat.
Jag ska se till honom.
Hej, kompis.
Coolt.
Hur mår du? Vad är det?
Vad är det?
-Pappa? -Ja?
Kan du hålla oss säkra?
ANGE SÄKERHETSKOD
Snyggt. Knytnävsdunk.
Okej.
-God natt, pappa. -Okej.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig.
-God natt, raring. -God natt.
Skitstövlar.
Det här är Karen. Lämna ett meddelande.
Hej, det är Nora. Förlåt, jag vet att det är tidigt.
Men hör på, jag undrar om du fick ta reda på något
om de andra buden.
Kan du ringa mig? Okej.
Och jag har några spännande nyheter.
Tack för att du träffar mig.
Jag skulle vilja bli medlem.
Mr och mrs Brannock,
jag är glad att jag vet era namn nu
och namnen på det unga blodet ni har åt mig.
Ni säger deras namn ofta.
Ellie, Carter.
Ellie är en underbar pianist med ömtåliga fingrar.
657 Boulevard är glad att ni är här.
Det har gått år sedan ungt blod strövade i korridorerna i huset.
Har ni hittat alla hemligheter det har ännu?
Kommer det unga blodet att leka i källaren
eller är de för rädda för att gå ner ensamma?
Jag skulle vara väldigt rädd om jag var dem.
Det är långt borta från resten av huset.
Om ni är på övervåningen hör ni dem inte skrika.
Vad pågår?
Kommer de sova på vinden?
Eller kommer ni alla sova på andra våningen?
Vem har sovrummen mot gatan?
Det kommer hjälpa mig veta vem som är i vilket sovrum.
Då kan jag planera bättre.
Alla fönster och dörrar på 657 Boulevard låter mig titta på er
och följa er när ni rör er genom huset.
Vem är jag?
Jag är väktaren
och har haft kontroll över 657 Boulevard
under större delen av två decennier nu.
Den förra familjen överlämnade det till er.
Det var deras tid att gå vidare och sålde det när jag bad dem om det.
657 Boulevard är mitt jobb nu.
Dean?
Mitt liv, min besatthet,
och nu är ni också det, familjen Brannock.
Välkommen till resultatet av er girighet.
Girighet är vad som förde de senaste tre familjerna till 657 Boulevard.
Och nu har den fört er till mig.
Välkomna.
Ni vet att jag kommer att iaktta.
Undertexter: Z.J.