EN NETFLIX-SERIE
BASERT PÅ EN SANN HISTORIE
Herregud, det er så fint her.
Det er paradis.
Skal vi kjøpe dette huset?
Vi må se det først før vi vet om vi vil ha det.
Kan vi gå inn og kikke?
Nei, vi skal kjøre forbi raskt
og kaste alle pengene på det.
Slik kjøper man hus.
Se på trærne. Praktfulle.
Det er vel en sosietetsklubb i området?
Vi kommer frem til det. Her er det.
Herregud. Er det her?
Kjære, dette er utrolig.
Vi skal ikke løpe rundt som dyr, Carter.
Herregud. Det er finere enn på bildene.
-Det var det jeg sa. -Det er vakkert.
Sjøutsikt, tilgang til sjøen.
Sa du tilgang til sjøen, Mr. Brannock?
Ja, Mrs. Brannock.
Ellie, leser du Stolthet og fordom på den?
Jeg sender bilder av vårt nye hus.
Det er ikke vårt hus… ennå.
Hei.
Hvem er det?
Det er konkurrenten vår.
Løp inn og skrem ham vekk.
-Kom igjen, Ellie. Jeg tar den snart. -Fort, dere er somlepaver.
-Dere kan se dere rundt. -Ok.
Det er litt sterilt.
Jeg tror du kan gjøre det perfekt.
Som alltid.
Slutt.
-Jeg sjekker at de ikke ødelegger stedet. -Ok.
-Hva syns du? -Det er basseng.
Jasper, på tide å dra hjem.
Kom igjen, Jasper. Kom igjen.
På tide å gå. La oss…
Jeg går uten deg. Jeg skal…
Jasper, si hei.
-Hei. -Hei.
Skjelettet til en baby har 100 flere bein enn skjelettet til en voksen.
Det er matheisen, det er en nasjonalskatt.
Jeg er presidenten i den lokale Bevaringsforeningen.
Vi har hatt 14 møter om denne matheisen.
Den er en nasjonalskatt.
Flott hus.
Ta frem telefonen. Google "matheis".
-Hei. -Hei.
-Kan du skrive deg inn? -Klart det.
Karen?
Nora? Nora Miller?
Herregud.
Gi deg!
Dette er utrolig.
-Herregud. -Hvordan går det?
-Jeg har ikke sett deg på lenge. -Vent…
-Viser du dette huset? -Ja.
Jeg har ikke sett deg siden RISD.
Nei.
Herregud, du ser flott ut.
Gi deg. Du gjør det. Du ser flott ut.
Og det er Nora Brannock nå,
som fortsatt føles rart etter så lang tid.
Hva med deg. Du er vel gift?
Jeg var gift, ja.
-Lang historie, men hva med deg? -Beklager.
Jeg så ikke for meg deg i forstaden,
for du var liberal, før det var en greie.
Det var jeg ikke.
Jeg så artikkelen om deg i The Times.
Herregud, en stor gallerivisning.
Min første solovisning, keramikk på et nytt galleri i Tribeca.
Du klarer det virkelig.
For se på meg, ikke meg. Drit i maling.
Ja, jeg skal bare gifte meg rikt. Det er enklere sånn.
Hei.
Pappa!
Ja, kompis.
Det er en heis.
Den kalles matheis. Jeg fant ut det nå.
De pleide å sende mat opp og ned mellom etasjene.
-Wow. Så kult. -Kult. Jeg vet det.
Kan vi prøve den?
Det er en god idé. Ja, løp opp.
Jeg sender den opp.
Kult.
Herregud. Pappa, ikke gjør det.
Går det bra? Hva er det?
Det er ingenting. Bare…
Du elsker det ikke.
-Det er greit. -Hva da?
Jeg vil savne vennene mine.
Vesla…
Vi blir bare en time unna byen.
Jeg ser aldri at du møter vennene dine.
Det er alltid på TikTok og Snap Crackle og…
Det som gjør det unikt, er at
det er et sofistikert hus.
Men det er veldig feminint,
-og man ser aldri det. -Vakkert.
Unnskyld meg.
Bygget kontraktstjenere dette huset? Vet du det?
Hvordan skulle jeg vite det?
Trodde kanskje det.
Det er en skjønnhet.
Må se bassenget.
Det er mer realistisk blått enn havet.
Nora, kom og se.
Der er han.
Dean, kjære!
Karen, dette er mannen min.
Karen og jeg gikk på RISD sammen, og gjett hvem som viser det?
Du tuller.
Jøye meg, altså… Jøss.
Slutt.
Hva syns du?
-Jeg elsker det. -Ja.
Jeg elsker deg.
Kjære.
-Jeg vil legge inn et bud. -Hva?
-Jaså, bare sånn? -Ja.
-Ok. -Ja.
Ja vel, dere to kan diskutere det, og jeg må fortelle dere at det er
to andre bud,
og dere må bare over listepris, så grav dypt.
-Ok. -Takk, Karen.
Kom igjen, Steve. Dette er USA.
Alle kjøper hus de ikke har råd til.
-Vet du hva problemet er? -Hva?
Konkursen.
Det var ti år siden.
Dean, det er begrenset hva jeg kan gjøre.
Med den nåværende inntekten
kan dere ikke få et så stort forbrukslån.
Hva om det ikke var forbrukslån?
Bare…
Hva med en stor nedbetaling?
Alle sparepengene vi har i aksjer,
løse dem inn, IPA-en vår, og bare innløse alt.
Ta skatten og bruke den på huset,
det er vel ikke forbrukslån?
-Altså… -Ikke sant?
Kanskje, men dere tar en stor risiko.
Du må se dette huset, Steve.
Det er ved en innsjø.
Det er ingen trafikk, folk låser ikke engang dørene.
Det er trygt.
Kom igjen, Dean.
-Ting kan skje overalt. Varemerking. -Samme det.
Barna mine skal ha egne rom.
Vil at de skal ha en hage de kan leke i.
Skolene er bedre.
Jeg gjør hva som helst for å få huset.
SEKS UKER SENERE
Kjære, jeg er hjemme.
Hallo?
-Du, pappa? -Hei.
Hvor er båndet hans?
Jeg vet ikke, spør moren din.
Men ikke la Sprinkles løpe overalt.
En grunn til at han heter det.
Han må ikke tisse på tregulvet.
Nei. Få ham ut.
-Går det bra? -Ja.
Vent, pappa. Når kommer pianoet?
Kjære, de leverer det nå.
Legg bort telefonen, se ut vinduet, så får du se.
Glad i deg også.
FERNANDEZ & SØNNER FLYGLER
Se på dette.
Herregud.
Vi har et problem her.
-Hei. -Hei.
Hva syns du? Jeg ble ferdig med dem sist uke.
Til dette rommet.
De er perfekte.
Kan du lukte det?
Lukte hva da?
Luften. Den er annerledes her.
Jeg kan puste.
Alt er annerledes.
Jeg følte at hvis jeg forlot New York, så ville karrieren ta slutt.
Men se, gallerivisningen går så bra, jeg selger verker…
Liksom: "Hvorfor tok det så lang tid?"
Jeg fant en Jeanneret-stol på 1stDibs.
Nei. Vi ble enige. Vi bruker ikke mer penger
før vi pusser opp kjøkkenet og kjelleren.
Ingen Jeanneret eller Target, ikke noe.
Ok.
Hvorfor fikk du fjerne
den utmerkede hvite marmorbenkeplaten?
Det er annerledes, for Carrera-marmor er så 2009.
Og når jeg lager min spesielle pasta
-på søndag med rødvin… -Ja.
…vil jeg slippe å tenke på å skitne til marmoren.
-Jaså? -Ja.
Ok, avtale.
Kom hit.
Er vi lykkelige, Mrs. Brannock?
Jeg tror det, Mr. Brannock.
Hei, matros.
Ja, ta…
Mamma, kan du komme opp litt?
Mamma kommer, vennen.
Hun kommer.
Hold kjeft.
Herregud.
-Vi fullfører i kveld. -Ok.
-Ja? -Ok.
-Ja. -Herregud.
Jeg hører ikke noe.
Jeg sverger, det kom musikk herfra.
Hva skjer?
Ellie sa at hun hørte musikk her.
Har du på leppestift?
Hvor fikk du den? Sa du at hun kunne bruke leppestift?
Den lå på rommet mitt.
Du skal ikke bruke leppestiften til noen andre.
Hva om du ikke bruker leppestift? Du er ikke engang 16 år.
-Men de fleste jentene på skolen… -Du er ikke de fleste.
Vi jobbet hardt i byen for å beskytte deg mot sånt.
Beskytte meg mot? Leppestift?
Veldig morsomt.
Bare hold deg så ung som mulig.
-Så lenge du kan. -Greit.
-Jeg skal vaske den av. -Takk.
Hva faen?
Pizzakveld.
La oss bestille pizza.
KL. 5.00 ALARM - SLUMRE
Kjære, hvor la du filter…
Jeg trodde jeg låste døren.
Det gjorde du ikke,
for han sto bare der.
Veldig nifs.
Har du fortalt ham at vi kan
-hente vår egen avis? -Ja, definitivt.
-M/M Brannock… -Jeg tror ikke…
Jeg vet ikke, han virket utviklingshemmet.
"Kjære nye naboer i 657 Boulevard.
Jeg ønsker dere velkommen til nabolaget.
Hvordan endte dere opp her?"
Påkalte 657 Boulevard dere med sin indre styrke?
657 Boulevard har tilhørt familien min i flere tiår,
og det nærmer seg sin 100-årsdag.
Jeg har ansvaret for å passe på og vente på dets gjenkomst.
Noen passet på huset i 1920-årene,
og noen andre passet det i 1960-årene.
Nå er det min tur. Vet dere historien til huset?
Vet dere hva som er innenfor veggene i 657 Boulevard?"
Mon tro hva som bragte dere hit.
Jeg kan se at dere har fylt 657 Boulevard med kontraktører,
så dere kan fullføre kjelleren.
Hvorfor ble den forlatt slik?
Ikke sikkert det skremmer dere ennå, men det vil det.
Hva annet fortalte de ikke?
-Ok. Gå på skolen. -Kom igjen.
Kommer sent til skolen.
Kom igjen.
Dere har to barn. Jeg har sett dem.
Er det flere på vei?
Forteller du Jack at jeg ikke kommer?
Jeg har en familiegreie.
"Fyll huset med ungt blod…"
Bedre for meg.
Det var grådighet som bragte barna hit.
Når jeg får vite hva de heter, skal jeg påkalle dem
-og trekke dem til meg. -"…trekke dem til meg."
Hvem er jeg?
Det er hundrevis av biler som kjører forbi.
Kanskje jeg er i en.
Se ut av et vindu i 657 Boulevard,
og alle de som passerer hver dag.
-Hitover. -Kanskje jeg er en av dem.
Her.
Denne meldingen blir ikke den siste.
Velkommen, venner.
"Jeg er Vokteren."
Først vil jeg si at dere har rett til å være opprørt.
Jeg hadde også blitt redd om jeg hadde fått et slikt.
La det være klart.
Ingen er redde. Vi er forbannet.
Jeg skjønner det. Men her er de gode nyhetene.
Westfield er kanskje USAs tryggeste by.
I min lange tid i politiet
har det vært null voldsforbrytelser.
Det er ingen drap…
Vi har hatt noen forsvinninger, men det er alt.
Forsvinninger?
Jeg tror ikke dere er i fare,
og jeg vet ikke om det er mye vi kan gjøre.
Det er mye dere kan gjøre.
Dere kan analysere håndskriften,
sjekke DNA der de slikket frimerket og konvolutten?
Ja, vi kan gjøre det.
Det tar en måned,
men hvis dere vil det, greit.
Men magefølelsen sier at det er en rampestrek.
Hvem gjør en slik rampestrek?
Uoffisielt har dere en nabo, Jasper Winslow.
Han er harmløs.
Vi blir tilkalt for at han gjør noe rart.
At han kaster småstein på en dør,
eller står ved noens kjøleskap og lager smørbrød.
Vi holder et øye med ham.
Tror du han skrev dette?
Her er det vi gjør.
Vi skal sjekke DNA, og i mellomtiden
skal vi få en patruljebil til å kjøre forbi.
Jeg skal sende en beskjed om at vi passer på.
Vi vet at dere måtte grave dypt for å kjøpe huset,
så dere må føle dere hjemme.
Dere må føle dere trygge.
Og dere er trygge. Ok?
Hva tror du han mente?
At vi måtte grave dypt for å kjøpe det? Hvordan vet han det?
Hei, nabo.
Hei.
Hva er det som skjer her?
Hvorfor er du i hagen min?
-Jeg er Dean. -Det er Mitch, og jeg er Maureen.
-Jeg blir kalt Mo. -Store Mo.
Vi lurer på om datteren din kan slutte å spille piano.
Eller kjøpe et keyboard med hodetelefoner?
Jeg beklager, jeg forstår ikke,
for vi får henne ikke til å spille.
Og for å svare på spørsmålet du ropte ut,
vi gjør det vi har gjort i 20 år,
vi får vårt D-vitamin
og høster den ville ruccolaen langs gjerdet.
Kalte den roquette. Nå er det fransk.
Man må kalle den ruccola, ellers er man rasist
eller politisk ukorrekt.
Ok.
Du er på eiendommen min.
Jeg høster ruccolaen
som jeg plantet og som vokser fra min side.
Kan du bare plukke den ruccolaen som er på din side?
Jeg sier jo at den vokste til denne siden!
Slik går solen… sol, sol, blokkert!
Hvis du var ruccola, hvilken side av gjerdet hadde du valgt?
Grunnleggende hagebruk, min venn.
Hvordan kom du deg inn hit?
Gjennom hullet i buskene, Sherlock.
Har vært der i 50 år.
Hvem er han?
Så han på huset før han kjøpte det?
Du vet…
Hadde du vært greiere,
hadde vi to
kunnet vært venner,
for folk her,
vi passer på hverandre.
Nå skal jeg passe på deg av andre grunner.
Kom igjen, Mitch.
La oss lage den deiligste salaten noensinne.
Alle de bladene. Holder deg ung.
Hyggelig å prate med dere.
Vi ses.
Vi skal holde øye med deg.
Hvorfor ga du sønnen din en røyskatt?
Det er en ilder.
Det var en belønning for å flytte hit.
En søt, liten fyr.
Han tisser overalt… Ilderen, ikke sønnen min.
Ha det, Karen! Du ser bra ut.
-Sug kuk, Stephanie. -Hva?
-Ja, ha det. -Ha det.
Herregud, kan ikke fordra henne.
Hun prøver å ligge med sjefen min, Darren, og det er så flaut.
Vet du hva?
Denne kjerringa er singel og i sitt livs beste form.
Se opp, Darren.
Ta det, jente. Klar?
Gjør det vanskelig. Jøss.
Hva er feil med en Prius?
Ingenting…
Ingenting. Det er vel bare, du vet,
hvordan folk viser seg frem i Westfield, det er en greie.
Ja, jeg vil bare ha et fint liv.
Du kommer til å få det.
Du kan få det, men du burde ikke være flau
eller føle deg skyldig for å ønske det livet.
Du tenker nok innerst inne:
"Jeg burde leve i elendighet",
for du er kunstner, men drit i det.
Det er dette folk vil ha.
Det er dette. Det er dette livet folk vil ha.
Alt dette.
Du burde ha det. Vet du hvorfor?
Fordi du er rik.
Men vi er ikke rike. Hvis jeg skal være ærlig…
Deans lønn er grei, men…
Og han er i ferd med å bli partner,
men vi har… Vi har hatt noen problemer.
Takk.
Snakker du om… Snakker du om…
Snakker du om økonomiske problemer?
Ja. Altså…
-Jaså? -Jeg burde ikke nevne det.
Men…
Pokker.
Du vet hvordan det er, noen dårlige investeringer
og plutselig bruker du de neste ti årene
på å grave deg selv ut.
Herregud, ja.
Så ekteskap er tøft.
Det vet du vel?
Hva het mannen din?
Han het Rick Bluck.
Bluck.
Jeg vet det. Han sugde.
Virkelig. Han bare…
Og han var en skikkelig pyse, og han kunne ikke…
Han fikk ikke utstyret…
Utstyret funket ikke.
Det var et rot. Han prøvde å klandre meg.
Og det fikk meg til å føle meg som dritt.
Han satte seg i bilen en dag
og bare forlot meg.
Herregud.
Og det har preget meg.
Jeg er ikke en slem person, men jeg tenkte:
"Faen ta deg, Rick."
"Drit og dra. Dra til helvete. Jeg skal ta deg."
Vet du hva jeg gjorde?
Jeg tok det huset fra ham.
Jeg fant en måte å ta det på, så nå er alt mitt.
Og nå er han kjørt økonomisk.
Vet du hva? Jeg lever mitt beste liv.
Og det burde du også.
Får jeg spørre deg om noe?
Men ikke si det til noen.
For noen dager siden fikk vi et trusselbrev.
-Hva? -Ja, om huset.
Veldig nifst, adressert til oss.
Sa at de overvåket huset.
At de overvåket oss.
-Herregud. -Ja.
Det er nifst, ringte dere politiet?
Ja, men de sa at de ikke kunne gjøre stort.
Jeg tenkte på det,
og kanskje det kan være noen vi overbød,
for folk kan være merkelige med sånt.
Det var vel flere budgivere?
Kan du finne ut hvem det var?
Det hadde vært til hjelp.
Ja, så klart.
Se her. Han gjør et triks. Her, se.
Kan du ta ham ned fra bordet?
-Se på det! Det er et kult triks. -Kult, hva?
-Ja. -Ikke et triks.
Han reiser seg for å spise mat.
Jeg skal lære ham å kjøre matheisen.
-Absolutt ikke. -Vær forsiktig.
-Kom igjen, det blir morsomt. -Du.
Vi ga ham den så han ville trives,
og det var du som sa ja til ilder.
Jeg er bekymret for at ilderen trives for godt.
Ellie, hvor fikk du den genseren?
BH-stroppene vises.
-Så? -Hva mener du med "så"?
Vi har naboer.
Pass på hvilket budskap du vil sende.
-Pappa, kom igjen! -"Kom igjen"?
Takk.
Skal du øve på pianoet?
Hva er det med deg?
Du pleide aldri å være sånn.
Ærlig talt.
Vi snakket om å oppdra en sterk, ung kvinne
som eide sin egen seksualitet.
Hun vokser opp for fort.
Slapp av. Ikke vær redd. Det går bra.
Bø.
Carter! Hva er det?
Hva i helvete?
Hva faen?
-Herregud. -Reis deg!
-Hva skjedde? -Kom deg ut!
-Han var der inne. -Var han i matheisen?
Kom aldri hjem til oss igjen!
Bli i buret ditt eller hvor du kom fra!
Slutt!
Kom deg vekk! Og bli der!
Hva gjør du?
Går det bra?
Herregud. Var han…
-Var han i matheisen? -Ja.
Unnskyld mange ganger.
De forrige eierne lot ham. Han er harmløs.
Finner jeg deg i huset mitt igjen, skal jeg knuse deg, Jasper.
Truet du ham? Hva er galt med deg?
Med meg?
Det var ikke jeg som brøt meg inn og kjørte matheisen.
Alle de forrige eierne lot ham gjøre det.
Alle eierne de siste 60 årene.
Den matheisen var alles favorittdel av huset,
de elsket den matheisen.
Og de elsket at Jasper elsker å leke i den,
og derfor jobber Bevaringsforeningen for å beholde den.
Jeg kjenner ikke mange med matheis,
men ingen hadde godtatt
at en fremmed hadde brutt seg inn.
Det er det som er galt med verden nå.
Ordet nabo betyr ikke det det gjorde før.
La oss si at ingen skal kjøre matheisen.
-Nei, vent. Bedre idé. -Ok? Punktum.
Jeg hater å si det,
men vi skal pusse opp.
Jeg vurderer å rive ut matheisen.
Du våger ikke.
Jeg skal fortelle Bevaringsforeningen at vi ikke trenger en matheis,
for vi planlegger å spise måltidene i stuen sammen,
som en normal familie,
ikke på flere plan eller hva de pleide å gjøre på jævla Downton Abbey.
Det er ditt syn på USAs historie,
fullstendig ringeakt.
Hva mer planlegger dere å gjøre rundt huset?
Kanskje rive disse plagsomme trærne?
Ja, jeg skal rive disse plagsomme trærne.
Vi skal ikke det.
-Ikke tenk tanken. -Vi skal det, så jeg kan…
Herregud.
Ser du det eiketreet?
Det er en Quercus acutissima
-som skal fylle 100 år. -Hun er gal.
Det treet er en integrert del av samfunnet.
Noe dere aldri kommer til å bli.
-Noen japper som valser inn… -Kalte hun oss japper?
…og tror de kan gjøre som de vil.
Trær har minner,
og de kan snakke med hverandre via røttene.
Det er ikke science fiction, det er fakta.
Og det skjedde for noen måneder siden.
Et fælt jappepar kom hit
og felte et 90 år gammelt kastanjetre,
skaffet ikke tillatelse, brukte ikke engang treverket til å lage vogger.
Alle vet at eiketrær lager de fineste voggene.
Du kan oppføre deg
som en ravende galning,
men jeg ber deg fjerne deg av eiendommen. Vær gal på din egen.
-For en komiker. -Takk.
Ha en fin kveld.
Du må passe deg, morsomme fyr.
Hva?
Jeg følger med på deg.
Overse det. Kom.
Vi skal skaffe en alarm.
Redd trærne.
Hei, jeg er Dakota fra Vanguard sikkerhetsløsninger.
Hei, kom inn.
Ja. Takk.
-Sensorer på alle dører og vinduer. -Ok.
Og ja.
Hvor mange kameraer trenger vi på utsiden?
Sikkert ti.
Tre foran, to på hver side og tre bak,
-noe sånt. -Akkurat.
-Det er kanskje overdrevet. -Nei. Overdrevet er bra.
Geit. Det vil ta litt tid å installere det.
-Jeg må bestille noe. -Jeg må spørre.
Hvor mye vil dette koste? Omtrent.
Omtrent?
Omtrent…
Kanskje 7000 dollar.
Mener du det?
Jeg kan se på tallene igjen.
Nei, det er greit, 7000 dollar er bra.
Hvordan har du råd til å ta så lite?
Det er et nytt selskap.
Jeg prøver å komme inn på markedet.
-Er det ditt selskap? -Ja.
Hvor gammel er du?
Ble nettopp 19 år,
men jeg har alltid hatt talent for sånt.
Teknologiske dingser, datamaskiner…
Det er en avtale, du er ansatt.
-Takk. -Ok, 7000 dollar.
-Ikke et øre mer. -Avtale.
Veldig bra.
Se deg rundt. Jeg er sen til jobb.
Takk. Hyggelig å møte dere.
Hei.
Hvem er du?
Bare alarmfyren.
Hvor skal du?
Ikke få noen idéer. Jeg er mindreårig, kryp.
VSL VANGUARD SIKKERHETSLØSNINGER
Kan du ikke gjøre noe?
-Dere vet ikke at noen brøt seg inn. -Hva sier…
Dørene var lukket. Ingen tegn til innbrudd.
Dere er opprørt, men la oss ikke forhaste oss.
Vi har bare en død ilder.
Sier du at ilderen begikk selvmord?
Jeg sier at jeg ikke vet.
Han kom seg ut av buret. Han rømte, ikke sant?
Kanskje han…
Kanskje han løp inn i veggen.
Hvor mye tror du en ilder veier?
Et kvartkilo, ikke sant?
Sikkert. Ja.
Akkurat, hvor fort tror du en suicidal ilder
må løpe inn i veggen
for å få nok fart til å knuse skallen sin?
-Dean… -Hva faen er det med ham?
-Mr. Brannock, jeg gjør jobben min. -Men du gjør ikke jobben din.
Da hadde du arrestert den psykopaten
som er naboen.
Hva gjorde han i går?
Ro ned.
Dette er en pågående etterforskning
og vi patruljerte tre ganger i går kveld,
klokken 22.00, midnatt og 02.00.
Hvis du vil ha en patruljebil hver time,
så er det greit.
I mellomtiden har du den alarmfyren der oppe og jobber.
Få på plass det systemet, så kan vi snakke om å gjøre mer.
Takk for kaffen. Jeg finner veien ut.
Jeg…
Hei.
Hvordan går det med ham?
Bra, men han vil være alene.
Ellie, igjen med leppestiften?
Seriøst, jeg er bare på rommet.
Jeg skal ingen steder.
Jeg kan gjøre det jeg vil på rommet.
Faktisk…
Dean…
Det er leppestift. La henne være.
Jeg skal på jobb.
-Elsker leppestiften. -Hold kjeft, kryp.
Jeg vet jeg er sen.
Og gutten min?
Han var stille. Pirket i maten.
Jeg skal se til ham.
Hei, kompis.
Kult.
Hvordan går du? Hva er det?
Hva er det?
-Pappa? -Ja?
Kan du holde oss trygge?
OPPGI SIKKERHETSKODE
Fint. Nevehilsen.
Ok.
-God natt, pappa. -Ok.
-Glad i deg. -Glad i deg også.
-Natta, vennen. -Natta, pappa.
Jævler.
Dette er Karen. Legg igjen en beskjed.
Hei, det er Nora. Beklager, jeg vet det er tidlig.
Jeg lurer på om du fant ut noe
om de andre budene.
Kan du ringe meg? Ok.
Og jeg har noen spennende nyheter.
Takk for at du hadde tid.
Jeg har lyst til å bli medlem.
Mr. og Mrs. Brannock,
det er godt å vite navnene deres nå,
og navnene på det unge blodet dere har bragt meg.
Dere sier jammen navnene deres ofte.
Ellie, Carter.
Ellie er en flott pianist med delikate fingre.
657 Boulevard er glad dere er her.
Det er flere år siden ungt blod har vandret i husets ganger.
Har dere funnet ut de hemmelighetene det skjuler?
Vil de unge leke i kjelleren,
eller er de for redde til å gå ned dit alene?
Jeg hadde vært redd om jeg var dem.
Det er langt unna resten av huset.
Om dere er oppe, vil dere aldri høre om de roper.
Hva skjer?
Vil de sove på loftet?
Eller vil alle sove i andre etasje?
Hvem har soverom vendt mot gaten?
Det vil hjelpe å vite hvem som har hvilket soverom,
så jeg kan planlegge bedre.
Alle vinduene og dørene i 657 Boulevard lar meg se dere
og spore dere når dere går rundt i huset.
Hvem er jeg?
Jeg er Vokteren,
og jeg har hatt kontroll over 657 Boulevard
for mesteparten av to tiår.
Den forrige familien ga det til dere.
De skulle gå videre, og de solgte det da jeg ba dem om det.
657 Boulevard er jobben min nå.
Dean?
Mitt liv, min besettelse,
og nå er dere det også, familien Brannock.
Velkommen til resultatet av grådighet.
Grådighet er det som førte de siste tre familiene til 657 Boulevard.
Og nå har den ført dere til meg.
Velkommen.
Dere vet at jeg vil følge med.
Tekst: Bente