SERIÁL NETFLIX
Co víte o tom, co se mi stalo?
Videa Davida Luquea
skončily na webu Skluzavka.
- Skluzavka bylo i logo? - Jo.
Byl to web pro fetišisty.
Milovníky zakázaného.
Jeden z mnoha.
Hej!
Dívejte se na mě!
Viděl jsem tam, jak tě znásilnili.
Jak víte, že jsem to byla já?
Byli tam tři.
Znásilnili tě na pláži.
Bránila ses.
Museli tě praštit.
Máte to video?
Nikdy bych si něco takovýho nenechal.
Poznal byste útočníky?
Na videu nejsou moc vidět.
A jim jsem nevěnoval pozornost.
Ale něco přece můžu udělat.
Co?
Na webu bylo fórum, kde lidi sdílejí soukromý obsah.
Přístup do něj ale něco stojí.
Mám seznam lidí z toho fóra a jejich přezdívky.
Jeden z nich je třeba správce.
Když ho najdeš,
najdeš i to video.
Co za to chcete?
Deset tisíc eur.
Děkuju.
Zdravím. Můžeme se sejít?
Skluzavka.
Píšeš článek?
Tam David Luque nejspíš zveřejnil svá videa.
Vzpomínáte na tu ikonu na počítači jeho syna?
Skluzavka.
Asi je to logo toho webu.
Jak to víš?
Mám důvěryhodný zdroj.
Je tím zdrojem James Foster?
Po Luqueově případu
jsem prozkoumal ilegální pornografickou síť.
Vyptával jsem se.
A našel jste něco?
Skluzavku.
Je tam hardcore porno.
Ilegální porno. Sex s nezletilými.
Mučení. Znásilňování.
Fungovalo jen pár let. Myslím, že ho zrušili v roce 2010.
Co s tím má co dělat Foster?
Od Skluzavky ruce pryč, Miren.
Prý za tím webem byli mocní lidé.
Gangsteři z Costy del Sol.
- Asi i obchodníci a politici. - Foster.
Fajn. Když jsem projížděl Skluzavku, jeho jméno bylo všude.
Patřil do té sítě, ale žádná velká ryba nebyl.
Byl jen poskok.
Děkuju.
Miren, buď opatrná.
Na takových webech
jsou vážně monstra.
CELKOVÝ ZŮSTATEK: 6 700,51 EUR K DISPOZICI: 6 700,51
Dáš si něco k jídlu?
Nebo k pití?
Nic nechci.
Takže jen obchod.
Tohle není 10 000 eur.
Ne.
Je tam 6 000.
Tak to ne.
Bye-bye.
Nemám tolik peněz.
Dobrá.
Jsem dobrák od kosti, abych tak řekl.
Pojď dál. Dám ti, co hledáš.
- Zavři dveře, prosím tě. - Ne.
Nic ti neudělám.
- Kde je ten seznam? - Nespěchej na mě.
Co to děláte?
Můžeme se dohodnout.
Chceš ten seznam. A já chci na tebe památku.
- Sbohem. - Nechci, aby ses svlíkla.
Tak banální nejsem.
Udělám si pár fotek
a seznam všech jmen je tvůj.
Jestli chceš vědět, kdo tě znásilnil,
potřebuješ ten seznam.
Máš v očích nevinnost.
Jako dítě.
Jsi poslušná.
Přesně jako dítě.
DEVĚT LET PO ZMIZENÍ AMAYI
VŠECHNY ZPRÁVY, PŘIJATÉ
NEZNÁMÝ ODESÍLATEL, PÁSKA AMAYI
STAHUJE SE
SBOHEM
PŘEHRÁT
Kluk vyskočí z okna a ty jsi u toho.
A šílenec pošle nahrávku uneseného dítěte zase tobě.
Divný, že? Jsi všude. Jsi jak duch.
Mám teorii.
- Chcete ji slyšet? - Jasně.
Víte, proč mi tu kazetu poslal?
Protože mi na ní záleží mnohem víc než vám.
Zůstaň tady.
Moje holčička.
Moje děťátko.
- Moje dcera. - Co od nás chtějí?
Co to znamená?
Proč „sbohem“?
- Co tím myslí? - To nevíme.
- Kde je? - To nevíme.
Devět let! Co myslí tím „sbohem“?
- Chtějí ji zabít… - Ne.
- …pokud ji už nezabili. - To nevíme.
Co to teda znamená?
Řekněte, že je naživu!
Řekněte to!
To nemůžu, protože to nevím, ale nepřestanu ji hledat.
Raději najděte mou dceru živou.
Protože jestli je mrtvá…
Jestli ji nenajdete včas a zemře kvůli vám, máte malér.
Vždyť ani nevíte, co je to být máma!
Nevíte to.
Dělejte svou práci.
Belén?
Z té ženy mluví hořkost.
Nic o tobě neví.
Podívej se na mě.
Přineseš mi ještě kafe?
Holčičko, nezlob se,
ale je načase si přiznat, že ta dívka je už mrtvá.
To nevím, mami.
Opírám se o fakta.
Jsi tím posedlá, a to pro tebe není dobré. To přece víš.
Už musím jít, dobře?
Tak…
Miren.
To nové video s Amayou…
je hlavní zprávou dne a hitem na sociálních sítích.
Rádoby celebrity zveřejňují videa s žádostí o její propuštění.
Jak se máš?
Dobře.
Poslyš, Miren, vím, že je to pro tebe moc těžké
a že tě ten případ pohltil.
Ale jestli nemůžeš pokračovat,
nebo chceš, aby to převzal někdo jiný…
To kurva ani omylem.
Dotáhnu to do konce.
Snad chápeš, že jsem se musel zeptat.
DĚKUJI VŠEM, ŽE JSTE PŘIŠLI. JAK VÍTE, DNES…
Jsi v pořádku?
Jsme v tom spolu?
Můžeme začít.
Děkuji všem, že jste přišli.
Jak víte,
dnes jsme dostali další nahrávku Amayi.
Všichni máte její kopii.
Únosce nám naznačil, že tohle je poslední nahrávka.
Napsal tam „sbohem“.
Nevíme, kde Amaya je. Ani…
Nevíme, co s ní bude, a bojíme sen nejhoršího.
Proto žádám únosce, aby si to rozmyslel.
Když chceš moji dceru, nech si ji,
ale neubližuj jí.
Nabízíme odměnu
100 000 eur každému,
kdo má stopy, které nás dovedou k Amaye.
Jdeme. Děkujeme.
Proč nabízet odměnu po tak dlouhé době?
Ano! Prosím, mám otázku!
- Prosím. - Kde jste vzali tolik peněz?
Ano, prosím vás!
Nemusím vám říkat, že tohle je pro nás zlé, že?
O Amaye se dnes dokonce mluvilo v parlamentu.
Opozice chce potírat zločiny proti nezletilým.
Jestli je ta dívka mrtvá, jsme v prdeli.
Já, ale vy taky.
Myslíte, že je to hrozba? Zabije ji?
Ten únosce nechce peníze.
Chce je hlavně ranit.
Už víme, že je to osobní.
Je to devět let.
Rodiče jsme vyslechli mockrát, ale nemáme nic.
Nikdo jim nechce ublížit.
Co víme o poslední nahrávce?
Nechali ji v muzeu Pompidou.
Kamery nic nezachytily, a ani laborka.
Žádné stopy na obálce ani kazetě.
- A co ten e-mail novinářce? - Poslali to přes wifi v kavárně.
Je tam pro zákazníky, ale je dostupná i zvenčí.
Ten e-mail byl otevřený jen 20 minut.
Takže nemáme nic.
Inspektorko?
- Belén? - Co?
Jsi tu s námi?
Ano.
Omluvíte mě na chvilku?
- Proč ses takhle vypařila? - Pojď sem. Dělej.
Podívej.
Vidíš?
Nové hračky.
- Co když je koupili nedávno? - Jo, ale třeba jsou starý.
Nebo z krabice na půdě. Nevíme, jestli je koupili.
Nic víc nemáme.
Prošli jsme všechno.
Každý obchod ve městě. A nic jsme nenašli.
Dům pro panenky je slepá ulička.
Zůstaň si tu, jestli chceš.
Nejlepší vlastností
investigativního novináře je…
houževnatost.
Buď se s tím narodíte, nebo ne. To se nedá naučit.
Zvědavost je to, co nás definuje.
Touha poskládat díly k sobě, jakkoli těžké to může být.
To je jediná věc, kterou byste si měli vzít k srdci.
Že tahle práce
je spíš o vášni než o talentu.
Spíš o vytrvalosti a tvrdé práci než o genialitě.
ÚLOHA NOVINÁŘE
Jistěže to vše přispívá.
Ale pokud jste do případu zapálení,
nezastavíte se, dokud nenajdete pravdu.
To je pro dnešek vše. Nezapomeňte, že příští týden jsou zkoušky.
Takhle mluvíte už deset let.
Na začátku každého roku, abych je motivoval.
Ale pak zapomenou.
Takže vzkaz zněl jen „sbohem“?
Našel jste odborníka?
Co bys řekla?
Jdeme.
Šéfka Rociova technologického oddělení. Je skvělá.
Můžeme jí věřit.
Řekni mi, co přesně chceš vědět.
Obě videa vypadají stejně.
Úhel je stejný, místnost je stejná…
i osvětlení je podobné.
Ale něco je jinak.
- Vidíte to rušení? - U VHS běžná věc.
Jo. Tohle je páska z roku 2016.
Ale na videu z roku 2019 je obraz mnohem jasnější.
Určitě vyměnili hlavy.
Tyhle stopy jsou magnetické.
Hlava je tam nechá při nahrávání.
Ale tohle poslední video
nahráli na jiné hlavě, takže tu žádné stopy nejsou.
Třeba se ta stará rozbila, tak ji vyměnili.
A dají se tyhle díly sehnat?
V 90. letech se daly.
Ale dnes ne.
Ještě jsi tady?
Všichni už odešli.
Nechtěl jsem tě nechat samotnou, ale jestli chceš, můžu odejít.
Co když ji už nikdy neuvidíme?
Co když nikdy nezjistíme, jestli je naživu nebo ne?
Na to teď nemysli.
Jestli je Amaya mrtvá, musím to vědět.
Chci ji pohřbít a mít ji u sebe.
Já taky.
Já taky. Ale teď na to nemysleme.
Álvaro.
Jestli zabije naši dceru, nepřestanu ho hledat.
A až toho parchanta najdu,
zabiju ho.
- Poznáváte ty hračky? - Asi ne. Je mi líto.
Díky.
Už jste někdy viděl tyto hračky?
Jste si jistý?
- Dobré odpoledne. - Co si přejete?
Máme pár otázek ohledně domu pro panenky.
Byli jsme tu před třemi lety. Teď aktualizujeme informace.
Já tu ještě nebyla. Obchod jsem převzala před týdnem.
A předchozí majitel?
Je to rodinná firma. Povídejte.
Podívejte se ty fotky.
Tohle je ta pohřešovaná dívka.
Znáte ten dům na panenky?
Nevím, jestli jsme ho prodávali, ale tohle je nábytek mého otce.
- Jak to myslíte? - Hodiny i ta pohovka.
Táta vyrábí a maluje tyhle miniatury.
Nejsem si úplně jistá.
Můžeme s ním mluvit?
Je vzadu, ale raději půjdu s vámi.
Tudy.
Děkujeme.
Tati?
To bludiště je rozbité.
- Je rozbité. - Ta hračka je v pořádku.
Ne. Je rozbitá. Není cesty ven.
Tihle policisté s tebou chtějí mluvit.
- Zdravím. - Dobré odpoledne.
Vyšetřujeme zmizení dívky.
To je ona. Jmenuje se Amaya.
Vaše dcera říkala, že jste ty miniatury možná dělal vy.
Je to tak?
No tak, zkus to. Vzpomeň si, je to důležité.
Promiňte, já…
Nejde to. Já nevím.
Neboj se.
Má dobré i špatné dny.
Když si vzpomene, zavolejte.
- Je to důležité. - Ovšem.
Děkujeme.
- Moc vám děkujeme. - Jistě. Nashle.
Zvedni to.
Haló?
Jo, je se mnou.
Jsme na cestě.
- Pojď. - Co se stalo?
Foster.
Jak je, Rafo?
- Dřu jak kůň. - To je dobře.
- Určitě je jedním z těl Foster? - Ano, majitel karavanu.
- A ten druhý? - Muž. Identitu neznáme.
- Jak je zabili? - Čistá střela do čela.
- Věděli, co dělají. - Ugrilovali je, aby nenechali stopy.
Stejný den, kdy se objeví páska.
Inspektorko?
- Co je? - Našli jsme něco jako sejf.
OPRAVNY
Dobrý den.
Zdravím.
Chtěla bych opravit zařízení VHS.
Hledala jsem na internetu, kde mi tu mašinu opraví.
- Celý den kvůli tomu lítám. - Tak to máš štěstí.
Jsem Bill Gates z Málagy, jen jeho chudá verze.
Je to dárek pro rodiče.
Dej mi své kontaktní údaje, značku a model.
Sehnat díly chvíli potrvá, ale ozvu se, až dorazí.
Je to videorekordér Sanyo z roku 1985.
Něco se děje?
Ne, nic.
Někdo mi před pár týdny takový přinesl.
- Stejný model? - Ano.
Byly zlomené hlavy?
Jak to víš?
Jsem reportérka u Suru.
- Ale ne. - Píšu článek.
Pamatujete si jméno zákazníka?
Jestli platil hotově, kartou?
Podívej. Nic neřeknu. Nechci být v tisku…
- Slyšel jste o Amaye Martínové? - Jo, ta holka z videa.
Vyšetřuju její zmizení.
Mám vlastní problémy, jasný?
Vypadni. Běž.
Tak dělej.
Dobré odpoledne.
Jdu si pro to stereo. Je spravené, že? Psal jste mi.
- Jo, je hotové. Omluvte mě. - Dobře.
Hej!
Ty spratku!
Ty krávo!
Krávo jedna!
Stůj!
Lidi jako my.
My, ženy, kterým ubližovali,
týrali je a znásilňovali…
My všechny víme, jak monstrum vypadá.
Za každým milým úsměvem,
za každým nevinným slovem…
Určitě víte, o čem mluvím, že?
Ten úsměv, znáte, viďte?
Za každou dokonalou pověstí…
jsou oni.
Nikdo jiný je nevidí. Nikdo.
Ale my víme, že tam jsou.
Děsí nás.
Straší nás.
Ale musíme přestat utíkat.
Už nesmíme utíkat.
Musíme se jim podívat
do očí,
stát nohama na zemi a říct:
„Vyřídím si to s tebou.“
Co chceš?
Na něco se zeptat.
Kolik článků jsi o mně napsala?
Kolikrát jsi napsala, že jsem násilník?
Taky že jste.
Dceru, co přežila, jsem neviděl už roky.
S Rosou musely opustit zemi.
Nemohly tu žít.
Ne s novináři jako ty.
Co víte o Skluzavce?
- Nevím, co to je. - Že ne?
Web, kde jste zveřejnoval videa se znásilněním.
Po vašem zatčení ho zrušili.
Mám seznam všech uživatelů toho webu.
Musím vědět, kdo jsou.
Znáte je?
I kdyby jo, neřekl bych ti to.
Ale dám ti radu.
Zapomeň na to.
Nebojuješ proti lidem.
Bojuješ proti realitě.
Jsem tady. Pod zámkem.
A je se znásilněníma konec?
Je míň dětské pornografie?
I když nás zavřete všechny,
vždycky se najde někdo, kdo to zas udělá.
Nemáme ani šéfy.
Je to systém.
Tak to funguje.
Žádný padouši nejsou.
Takovej svět prostě je.
A zničí tě.
Je fuk, co uděláš.
Beztak už jsi prohrála.
DEVĚT LET PO ZMIZENÍ AMAYI
Ano.
Zavolám ti pak. Promiň.
- Jak to šlo? - Něco mám.
A co?
Někdo si před pár měsíci nechal spravit tentýž model.
Mám její adresu.
Jmenuje se Iris Molinová.
Žena?
Žije v horách poblíž vesnice Parauta.
- Chceš za ní jet? - Ano.
Až se někdo bude shánět po notebooku, že se omlouvám.
Za co se omlouváš? Miren!
Co tu děláte?
Půjdeš s námi na stanici.
Proč?
Našli jsme dvě těla, Miren,
v Coínu v karavanu.
První je James Foster a druhý David Luque.
No a?
Oba byli podezřelí z Amayina zmizení.
Taky jsme našli tohle.
V trezoru uvnitř karavanu.
Co to znamená?
SANYO VIR – IRIS MOLINOVÁ
Julio?
Julio.
Rozhodni se, co si vezmeš.
Julio, slyšíš mě?
Musíš začít balit.
Všechno ostatní zůstane tady.
Ano, mami.
Překlad titulků: Milena Aras