Málaga stopper aldri.
Vi nyter en spektakulær juleparade med de tre vise menn.
La oss nyte den med dem.
De underholder alle barna her i Málaga,
og de gjør det bra.
Nå igjen?
Det blir en fantastisk kveld.
La oss dra, ellers får jeg kjeft.
De underholder alle barna.
-Kom igjen, kanin. -Igjen?
-Amaya, du elsker mamma, sant? -Ja.
Ikke bruk den masken igjen, du skremmer vettet av meg.
Jeg besvimte nesten!
Sånn, lille kanin.
Satte du beltet på?
Nei. Hun flyr rett ut.
…ved siden av flåten til Deres Majesteter, de tre vise menn.
5. JANUAR - FORSVINNINGSDAGEN
-Det er kaos. -Ta til høyre. Vi finner et sted der.
-Jeg sa at sentrum stengte. -De fant en plass.
Vil du kjøre?
Kjør rundt kvartalet igjen.
Hei!
-Hvem var det? -En pasient.
-Hvor er de tre vise menn? -De er ikke her ennå.
Har du vært snill?
Se! Amaya, se på den digre slikkepinnen.
-Vil du ha en sånn? -Ja!
Se, godteri!
-Ta mer! -Skal jeg ta mer? Ok.
Mamma!
Sånn, ja!
-Si hei! -Hei!
Hei!
Vennen.
Ta på deg hetten.
Her borte!
Jeg tok den!
Her borte!
Pappa, se! Ballonger.
Kan jeg få en?
-Du får en senere. -Vær så snill.
De tre vise menn kommer.
Kjøp en til henne. Jeg passer plassen vår.
-Seriøst? -Ja.
-Du er utrolig. -Gå!
-Hvordan har du det? Hei. -Hei.
-Vil du ha en ballong? -Kom ned, kanin.
-Hvor mye koster den? -5,50.
-Jeg har bare 50, beklager. -Jeg har veksel.
Vent, se.
Jeg har en mindre seddel, flaks.
De er dyre.
Jeg må ha noe å leve av.
Beklager, jeg ga deg 20.
-Hva? -Jeg ga deg 20.
-Hva ga jeg deg? -Du ga meg 4,50.
Jeg trodde det var en tier. Alt dette bråket…
Akkurat.
Jeg prøver ikke å lure noen. Jeg trodde det var en tier.
Amaya.
Amaya!
-Så du henne? -Nei.
-Hun var her. Så du henne? -Nei.
Amaya!
-Hva er det du gjør? -Hva er galt?
Amaya!
-Unnskyld. -Amaya!
Unnskyld meg.
-Amaya! -Álvaro!
Álvaro!
-Amaya! -Hva er galt?
Hvor er hun?
Jeg vet ikke.
-Hva? Amaya! -Amaya!
Amaya!
Hva er det du gjør? Kom deg av bilen.
-Kom deg ned! -Amaya!
Amaya!
-Amaya! -Amaya!
-Hva er det du gjør?
Amaya!
-Amaya! -Amaya!
Amaya!
SNØJENTA
Politiet har ikke kommet med en uttalelse.
AMAYA MARTÍN-SAKEN NYE BILDER FRA TORGET I MÁLAGA
Jenta forsvant i går under juleparaden i Málaga.
Hun heter Amaya Martín. Hun er fem år gammel.
Hun dro med foreldrene sine, som tusenvis av andre,
for å se på paraden mens den gikk gjennom byen.
Vi har fortsatt ingen detaljer om hennes forsvinning,
men bildene fra et overvåkingskamera har utløst alarm.
Bildene viser at en uidentifisert person
tar hånden hennes og leder henne bort fra torget.
Myndighetene gjennomsøker hele området for spor som kan føre til…
Sikkerhetsvaktene og politiet var de første som lette etter jenta.
Amaya Martín,
som var på paraden med foreldrene sine, forsvant klokken 18:45.
SØKET ETTER AMAYA MARTÍN ER KOMPLISERT
TID 18:45 - INGEN BILDER
Hun forsvant på sekunder.
FORELDRENES NAVN
De tror noen tok Amaya vekk fra torget.
-Ferien gikk fort, sant? -Kort, men intens.
Pokker.
-Hei. -Hei.
-Du har ikke fått kort ennå, sant? -Nei.
-Beklager. -Bruk dette i dag.
Flott. Takk.
Dagens nyhetssak er jenta som forsvant.
Det vil sverme av journalister fra hele verden,
men vi blir ikke slått, ok? Vi er på hjemmebane.
Nettutgaven oppdateres annenhver time. Tre nye artikler om dagen.
Svart kaffe til deg. Jeg husket det.
Takk.
Ok?
Eduardo, du tar saken. Du har kontaktene.
Men jeg er utkjørt.
Ikke vær så dramatisk. Kom igjen. Sett i gang, alle sammen.
Jeg vil gjerne jobbe med Amaya-saken.
Jeg kan hjelpe til.
Du har bare vært her en måned. Jeg tror ikke det er så lurt.
Kom igjen, Paco. La henne bli med meg.
Det gir henne erfaring.
Hun er bare en praktikant. Nei, skriv om det kalde været.
-Ga han deg tillatelse? -Jeg er bare praktikant.
Han vet ikke hva jeg heter.
Se under setet ditt. Det ligger en julegave der.
-Hva er det? -Jeg har en venn i politiet.
Han sendte meg saksdokumentene i morges.
Ingen har offentliggjort det ennå. De fant regnjakken hennes i går.
I et portrom nær torget.
Det er kanskje ikke lurt for deg å dekke denne historien.
Sånne ting trigger deg. Du burde holde litt avstand.
Dette er farens forklaring.
Skiltnummer 070351.
-Gruppe to-etterforsker, politiet. -Politistasjonen i Málaga.
Det er Belén Millán.
Salva?
POLITI
Hva skjer?
Hvordan har du det?
Miren.
Kom igjen.
God morgen.
Vi har innkalt til pressekonferanse angående Amaya Martíns forsvinning.
Som dere vet, under juleparaden i går
forsvant Amaya Martín fra torget.
Hun er fem år gammel, én meter høy og veier 15 kilo.
I mappen er det et bilde av henne og mer informasjon.
Si noe vi ikke allerede vet.
Vi vil be om samarbeid fra publikum.
-Hvor skal du? -Toalettet.
Vi har gitt dere kontaktnumrene.
Vi ber om at alle som har informasjon om hvor jenta kan befinne seg
tar kontakt med oss.
Nå…
Ok. Kan du sende meg listen?
Ok.
-Perfekt. -Vi trenger flere folk.
Ja, send en faks til politistasjonen.
Takk skal du ha.
Kan du gi meg den tusjen?
Jeg snakket med de som hadde med salgsbodene å gjøre.
-Hadde de nummeret til ballongfyren? -De sender listen.
-Han så henne sist. -Ja.
Det er iskaldt her. Og denne dritten funker ikke.
Stasjonen faller sammen.
Faen. Den funker heller ikke, sant?
Chaparro, fokuser.
Ring UDV i Madrid for å utvide søket. Alle flyplassene må ha et bilde av Amaya.
Kaffe?
Hva skjer?
-Enda en? -Ja, jeg drikker så mange jeg vil.
-Hva skjer, Jacinto? -Etterforsker.
VASKEMASKIN TIL SALGS
…i perfekt stand.
Belén.
Hva gjør du her?
-Det er ikke noe nytt i saken din. -Det gjelder noe annet.
PRESSE
Du får ikke vite noe om etterforskningen.
-Hvilken avis jobber du for? -Jeg er praktikant i Sur.
Gå til presserommet. Du kan ikke være her.
Belén, jeg vet at dere fant regnjakken.
-Hva er det du gjør? -Jeg gjør jobben min.
-Nei, dette er ikke universitet. -Har dere noen spor?
Vi skal ikke publisere noe, jeg lover.
Alt vi vet er at noen tok henne.
Hvis dere gjør kidnapperen nervøs, er det jenta som betaler prisen.
Ana, vennen.
Politiet er her. De må gjøre jobben sin.
Unnskyld meg. Gutten min.
Gå nå. Hvil deg.
Jeg tar meg av dette.
AMAYA, MAMMA, PAPPA
-Hei, vi er venner av familien. -Kom inn.
David.
Álvaro.
Hvordan går det?
-Han ville muntre deg opp. -Jeg er lei for det.
Du er så høy. Du blir høyere enn meg snart.
Samu, hent løpesedlene fra bilen.
-Ok. -Nå.
Jeg har trykket opp løpesedler. Vi skal tapetsere hele Málaga.
Vi holder på til hun dukker opp. Vi skal finne henne.
De er utenfor.
Vi er her for å be hele byen om hjelp,
alle som ser på,
hjelp oss å finne datteren vår.
Hun heter Amaya. Hun forsvant i går.
Da hun forsvant, hadde Amaya på seg en
gul regnjakke.
Hva jobber de med?
Han er tegner.
Hvis noen har sett henne…
Og hun er lege på en fertilitetsklinikk.
-…ta kontakt med politiet. -Ser du han?
Han i rødbrun genser er faren hennes, Paco Núñez.
-Gründeren? -Ja, han har flere hoteller langs kysten.
Fyren i dress, han med solbrillene, er Felipe Ramírez, byplanlegger.
Han ble nesten arrestert i antikorrupsjonssaken.
Jeg har to beskjeder.
En til datteren vår.
Amaya,
mamma og pappa elsker deg.
Vi venter på deg.
Vi kommer snart, lille kanin.
Vær modig.
Den andre beskjeden er til personen som har datteren vår.
Gi henne tilbake til oss.
Dette er hjemmet hennes.
Vi anmelder deg ikke. Jeg hater deg ikke.
Vær snill med henne og gi henne tilbake til oss.
Du er et monster. Du er det! Du som tok barnebarnet mitt.
Det var alt for i dag.
Tusen takk.
Hjelp oss med å spre informasjon…
Takk.
Jeg tror jeg har nok til en artikkel.
-Vi drar tilbake til redaksjonen. -Jeg vil bli.
Følg med på de med løpesedlene.
De er venner og familie.
Skriv en emosjonell artikkel til nettsiden.
En historie om mennesker. Slipp løs din indre forfatter.
Det var Amayas foreldre som ba om hjelp fra publikum.
De takket også myndighetene og politiet for hjelpen.
Naboer og familiemedlemmer kom for å støtte familien.
MAMMA
-Vi begynner her. -Ok.
-Ok. Ja. -Vær så god.
Takk.
Hei.
Jeg kondolerer.
Ikke si det. Hun er ikke død.
Jeg mente ikke å være frekk.
Jeg forstår deg godt.
Jeg heter Miren Rojo.
Jeg er praktikant i Diario Sur.
-Jeg vil stille deg noen spørsmål. -Ikke nå.
Ana.
Jeg vil hjelpe deg med å finne henne.
Smerte vet jeg alt om.
Hva sa du at du het?
Miren Rojo.
Hvis du vil snakke, ring meg.
Jeg trykker ingenting uten tillatelse.
Skatt.
Jeg kommer.
Ikke si til noen at jeg røyker.
Jenta forsvant her.
Ser du kameraet?
-Det er en bank. De må ha et kamera. -Og trafikkameraet som filmet jenta.
Folk sender oss filmer av paraden. Jeg tror vi får et spor fra dem.
Jeg har ikke hatt tid til å åpne julegavene.
-Var du snill i år? -Jeg gjorde mitt beste.
Særlig.
-Noe nytt om opptak fra flyplassene? -Vi får dem i dag.
-Havnen? -Jeg presset dem også. Vi får se.
Tror du de kan ha tatt henne gjennom havnen?
Det er mange cruiseskip og yachter som er innom her.
-Ikke usannsynlig. -Sant.
-Er det her? -Nummer to.
-Hvem er det? -God morgen, frue.
Det er politiet. Kan du slippe oss inn?
Hvor fant de regnjakken?
Der, bak heisen.
-Hvor? -Ved potteplanten.
Han tok av henne regnjakken så hun ikke ble lagt merke til,
så gjemte han den her.
Hvordan kom han inn? Døren er låst.
Han snek seg nok inn når noen gikk ut.
Hvorfor kastet han den ikke i en søppelkasse eller en konteiner?
Jenta må ha grått.
Hvorfor risikere å bli sett av naboene?
Hva sier det deg?
At han hadde flaks.
Eller improviserte.
Kanskje han så henne på torget og bare tok henne.
Hvem snakket med naboene?
García og Camacho fra lokalpolitiet.
Herregud.
-De var de første som dukket opp. -Det er ikke bra.
-Tidligere straffedømte? -To samarbeidet.
Jenta er ikke i bygningen, Belén. Og kjøp en notatbok.
Husker du Joaquina Torres?
-God morgen. -Joaquina?
-Ja. -Politiet. Kan vi stille noen spørsmål?
Ja, selvsagt. Flytt deg!
Takk.
SAVNET - HAR DU SETT AMAYA?
LUQUE FLYTTEBYRÅ SIDEN 1931
SOSIAL SIRKEL - LUQUE FLYTTEBYRÅ
-Hei. -Hei.
Beklager.
-Du er journalist, sant? -Jeg er snart ferdig med studiene.
-Jeg er praktikant i Diario Sur. -Så flott.
-Kan du hjelpe meg? -Selvsagt.
Jeg håper dette funker!
Datteren min skulle hjelpe meg,
men hun gråt i hele natt.
Hun ville finne vennen sin.
Naturligvis.
Ja, Álvaro.
Hva?
Hvem?
-Dere er venner av familien, sant? -Ja. Ana har alltid vært så snill mot oss.
Jeg vet ikke.
Hun fortjener ikke dette.
Ingen fortjener dette.
Stopp!
Er du ok?
Ja.
-Så du er her med familien din? -Ja.
Med min mann David, og min sønn Samuel. Jeg skal presentere deg.
Hva noterer du?
Ingenting, bare noen notater.
-Jeg… -Hva gjør du her?
Ikke kom nær familien min.
-Ikke plag dem. -La henne være.
Jeg snakket nettopp med Álvaro.
Vet du hva hun gjorde? Hun kontaktet Ana for informasjon.
Jeg gjør jobben min.
Jobben din?
-La oss se på jobben din. -Slutt, David.
-Gi meg notatboken min. -Samuel Luque?
-Gi meg den! -Samuel Luque.
Plager du mindreårige?
-David! -Gå nå. Ta den. Stikk.
-Stikk! -Ikke rør meg!
-Er du gal? Hva er det med deg? -Ikke rør meg!
Jeg skal ringe avisen din.
-Kom igjen. -Hva faen feiler det henne?
Dette, hver dag.
Nå en til. Nå er det syv. Jeg må ta antikoagulerende.
-Det er leit. -Gi meg vannet.
Takk.
Du sa til kollegaene mine at du så jenta i portrommet?
Ja.
Kan du fortelle oss hva du så?
Jeg sto der ved vinduet og så på paraden. Jeg går ikke ut, jeg kan bli forkjølet.
Det er sant.
Så du jenta fra vinduet?
Derfra, ja.
-Du så henne i døren? -Hva?
-Du så henne i døråpningen? -Ja, den lille jenta var der.
Og du sa at jenta var sammen med noen.
Hva sa jeg?
-Så du om hun var sammen med noen? -Nei.
Jeg sa ikke det.
Hun var sammen med to personer.
-To personer. -Ja.
Så du hva de to gjorde?
Vel, en av dem tok av henne jakken og gikk inn i bygningen.
Ok. Så du hvordan de kom seg inn? Jeg antar at døren var lukket.
Vel…
Jeg vet ikke.
Nå som du nevner det,
det var tre personer.
Jeg er sikker.
Ja.
Det var tre.
-Takk, Joaquina. -Ingen årsak.
Beklager forstyrrelsen.
Ha en fin dag.
-Takk. -Farvel.
-Ha det. -Farvel.
De fant ballongselgeren. Vi har adressen.
Du er den siste som så henne.
Hvis du sier det så, etterforsker.
Skal du ikke slippe oss inn, Juancho?
-Slipp oss inn. -Nei.
Det er så rotete her.
-Hva gjorde du på torget? -Solgte ballonger.
En ærlig jobb.
Arrestert for grovt overfall.
To år i fengsel.
-Har du stukket deg selv? -Hva gjør du?
Du solgte hasj i fengselet, sant?
Vi har sett opptakene fra overvåkingskameraet.
Du ble filmet.
Alt var mer eller mindre normalt. Men så stakk du av.
-Akkurat da de tok henne. -Kledd ut som julenissen.
Jeg tok ikke jenta. Spør faren hennes.
Hvorfor stakk du av?
Jeg vil ikke ha mer trøbbel.
Jeg har en familie og en datter på den alderen.
Jeg er ikke en av de pervoene.
Ikke stikk fra byen.
Oppfør deg.
-Ja. -Hei!
Oppfør deg.
Ha det.
Skal vi be om ransakelsesordre?
La oss skygge ham og se hva han gjør.
Takk.
-Hva skjer? -Hei.
-Ses snart. -Jeg blir ikke lenge.
Hva gjør du her? Hvorfor er du ikke i redaksjonen?
Jeg måtte tenke litt.
Rafa, jeg tar en dobbel espresso.
Vet du hva som er best med å være usynlig?
Nei.
Ingen ser deg.
Jeg fulgte familien hele dagen.
Deres sosiale sirkel.
Jeg tror den som tok jenta kjenner henne.
Eller ikke.
Takk, Rafa.
Hvorfor er det ingen vitner? Det var hundrevis av mennesker der.
Hvis du ser en velkledd fyr som krangler med et barn,
hva er det første du tenker?
At det er faren deres.
Eller en slektning.
Hvem som helst kunne tatt jenta, Miren.
Selv om hun gråt eller skrek.
Selv om hun var alene eller redd.
Folk så på paraden.
De ignorerte henne.
Er du ok?
Hei. Hva er det, Paco?
Ja, jeg er med henne. Hun er her.
Ja, hun delte ut løpesedler.
Jeg ba henne gjøre det.
Vi kommer straks.
Ja, med en gang.
Fortell hva du gjorde.
-Hvis jeg lager trøbbel, kan jeg slutte. -Ingen grunn til det. Jeg fikset det.
Hvordan?
Konfronterte du den fyren? Han vil saksøke avisen.
Det skjer ikke igjen.
Skal du på møtene?
Ikke snakk om det.
Moren din ringte, hun er veldig bekymret. Du tar ikke telefonen.
Er du skytsengelen min?
-Jeg er også bekymret. -Ikke vær det.
Det går bra.
Du fremstår som tøff, men du er ikke det.
Miren!
Sett deg inn.
Takk for skyssen.
VI ELSKER DEG, AMAYA!
KOM TILBAKE, AMAYA!
Unnskyld meg.
Ja.
Oppfattet.
Greit.
Takk.
-Hva sa de? -Jeg sjekket om noen var straffedømt.
-En av dem er det. -Hvem?
Farens venn, David Luque, han som eier flyttefirmaet.
Seksuelt overgrep. En ung jente.
Vi skal finne henne.
Hører du det, skatt? Hører du meg?
Vi skal finne henne.
Jeg vet det.
Jeg vet at vi finner henne.
DERE ER HJERTELØSE
SEKS ÅR ETTER AT AMAYA FORSVANT
-Hei, César. -Hei, står til?
Dette kom til deg.
-Hva er det? -Jeg vet ikke.
Hei, Ana.
-Hei. -Hei.
-Så du konvolutten? -Ja.
La oss gå inn.
David, kan du gå ut?
Takk.
Denne ble sendt til Diario Sur.
TIL MIREN ROJO - GI DENNE TIL AMAYAS FORELDRE
Hva?
Hva er dette?
Hun lever.
Det er datteren vår.
Amaya…
Tekst: Anya Bratberg