Smirdīgais sūdbambulis.
Lūdzu, nerunā tā.
Lūdzu, nedrāz savu sekretāri!
Labi, nāc. Braucam.
Nē, es vēl neesmu gatava. Man vēl jānorauj viņam galva!
Nē, ne tagad. Mums priekšā tāls ceļš.
Denjel, aiztaupot laiku, tu varētu noraut to galvu sev pats.
Ai, ej dirst, Mārtij.
Lūdzu, domā, ko runā.
Paldies.
Piedod.
Lūdzu, piedod.
Nevajag atvainoties.
Tev tas bija jāizdara jau sen.
Es esmu tāda muļķe.
Tu neesi muļķe.
Tikai nejēga - kā mēs visi.
Vai ne?
Labi, draugi, esat gatavi piedzīvojumam?
Starts.
Vai kāds gribētu paklausīties radio?
Šķiet, es gribētu.
Vai jūs zinājāt, ka man pilnīgi oficiāli ir labākā dziedamā rīkle pasaulē?
Klausieties.
Ak nē, tēvoci Mārtij.
- Lūdzu, beidz. - Lūdzu, pārtrauc.
- Nē. - Tēvoci Mārtij, beidz.
Kā nobalsojuši suņi.
- Nē, Mārtij. - Suņi?
Suņi nemaz nevar balsot!
- Manas bungādiņas! - Augstāk? Varu.
- Lūdzu, nedziedi. - Nē, nē! Zemāk.
Labi, pievienojieties kāds un dziediet augšu.
- Nensij, aiziet. Tagad tu. - Tikai ne...
Labi.
Mums te ir īsta kantridziedātāja.
- Nav slikti. - Mana kārta. Es varu vēl augstāk.
Nu īsta apsūdzība. Labi, aiziet. Rauj vaļā, rādi klasi.
-Ļoti augstu. -Ļoti augstu.
Mums te ir jauna fon Trapu ģimenes dziedoņu versija.
Mums tik vajag guvernanti un nacistus.
Braucam uz Alpiem!
Uz Alpiem!
- Izklausās labi? - Jā.
- Jā? - Jā.
- Skaisti. Jūs visi skaisti dziedājāt. - Jā.
Burvīgi. Ne tik labi kā es. Ne tik labi kā es.
Domāju, šis ceļš ved uz Alpiem.
BRUKLINA
PAMATĀ WONDERY UN BLOOMBERG PODKĀSTS
Jums ir viena veca ziņa.
Sveiks, Mārtij. Te Aiks.
Saprotu tavas nospraustās robežas AFC.
Vienīgi apstiprini, ja gribi turpināt ārsta un pacienta sadarbību
un ka būsi uz vizīti pulksten 11.15.
Jums ir viena veca ziņa.
Sveiks, Mārtij. Te Aiks.
Saprotu tavas nospraustās robežas AFC.
Vienīgi apstiprini, ja gribi turpināt ārsta un pacienta sadarbību
un ka būsi uz vizīti pulksten 11.15.
DR. AIKS
Ei, Brūs. Vai tev ir plāni pusdienām?
Gribi aiziet pusdienās? Gribi kaut ko iekost?
Es atradu tepat tuvumā jauku vietiņu... Nāksi līdzi?
- Tagad? Vai... - Jā. Ja gribi.
Es uzsaucu.
Tātad tās ir puertorikāņu ātrās uzkodas, labi?
Visai autentiskas. Vietējie iecienījuši.
Cerams, tev ir spēcīga miesasbūve, Brūs.
Hola, hola. Laipni lūdzam Hanguiar.
Paldies, ka apkalposiet.
- Iedodiet man tripletas. - Tripletas.
Bet es gribu kaut ko pamainīt, labi?
Liellopa vietā es gribu pliku tītaru.
Bez pipariem, bez tomātiem, bez siera, bez sīpoliem.
Vienu salātlapu
un mazu piciņu, burtiski kriksi majonēzes - uz plikas maizītes.
Skaidrs, tad jūs gribat tītara sviestmaizi?
Sí.
- Tītara sviestmaizi. - Paldies. Jā.
Brūs, ko tu ēdīsi?
Es...
Es ēdīšu zupu.
Nu beidz, Brūs. Baudi dzīvi! Esi izlēmīgs.
Esmu. Izlēmu, ka ēdīšu zupu.
Sper laukā - pirmo, kas ienāk prātā.
Ko tu patiesi gribi?
- Es gribu zupu. - Tu laid garām iespēju.
Man ir aizdomas, ka laid garām daudz ko, ne?
Tā īsti nav. Biju te pirms stundas.
Ēdu vistas empanadu, fritētus plantānus, čurrosus un krūzi orčatas. Tā ka...
Skaidrs.
Tas ir labi.
Tas ir jauki - tikai mēs ar tevi.
- Aha. - Runājam, nerunājam.
Zini, pavadām kopā laiku - ar cilvēku, kurš tevi pazīst.
Cilvēku, kuram var teikt jebko.
Mums ir tādas attiecības, jā?
Protams. Jā.
Tas ir svarīgi.
Drīkstu tev ko pajautāt?
Jā. Jā, protams. Protams. Jebko.
Vai esi pēdējā laikā saticis Filisu vai...
Nē. Nē, būs jau kāds laiciņš.
Un tu?
Zini, viņa man katru gadu sūta dzimšanas dienā kartīti.
- Tas ir jauki. Jā. - Jā.
Cik sen tu neesi ar viņu runājis?
Būs...
Būs jau 27 gadi.
Jēziņ.
Jā, viens...
Pirms dažiem gadiem es sameklēju viņu telefonu grāmatā.
Bija jauki kaut vai redzēt viņas vārdu.
Ei, man radās doma.
Varbūt gribi šovakar kopā kaut ko padarīt?
- Mēs varētu aiziet paskatīties šovu vai... - Man jāiet mājās.
Mums... Mums jāpieskata mazmeitiņa.
Pareizi. Pareizi, protams.
- Jā. Tāpēc kaut kad citreiz, labi? - Jā.
- Nu labi. Jā. - Jā, nu protams. Jā.
- Ei, paldies par zupu. - O, jā. Jā.
Hallo?
Hallo? Vai jūs, lūdzu, sāksiet runāt?
Te...
- Te Māršals Feldhemers. -Nepazīstu tādu.
Hallo?
Jā, es zvanu par Mārtiju.
Ak dievs.
Ak dievs, vai viņš ir miris? Viņš ir miris, vai ne?
-Ak dievs. - Nē. Nē, nē, nē. Nē. Nē.
Nē, viņš nav miris.
Labi, nu, ko viņš grib? Nieri?
Nē.
Labi, nu, es...
Pasakiet viņam: lai ko viņš gribētu, viņš to nedabūs.
Viņš nedabūs nieri. Viņš nedabūs nevienu manu asins lāsi.
Jums ir viena veca ziņa.
Sveiks, Mārtij. Te Aiks.
Saprotu tavas nospraustās robežas AFC.
Vienīgi apstiprini, ja gribi turpināt ārsta un pacienta sadarbību
un ka būsi uz vizīti pulksten 11.15.
Te nu viņš ir.
Es ar tevi ļoti, ļoti, ļoti lepojos, Mārtij.
Vai tu vispār saproti, cik tas ir neticami?
Tu atradi savu balsi. Savu spēku.
Ejam.
Man jāatzīst, pagāja ilgāks laiks, nekā domāju,
bet tu esi parādījies.
Jā, apsēdies.
Tu iestājies pret mani, Mārtij, un noliki mani pie vietas.
Un tas man lika padomāt.
Ārsti, psihoterapeiti, mēs... Mēs arī mācāmies.
Un tu man sniedzi tādu mācību.
Tu liki man saprast, ka tieši šo es mīlu, tieši šo.
Esmu metis mieru industriālajai psiholoģijai.
Mani nesaista nauda. Mani saista cilvēki.
Es redzu, cik daudz esmu tev palīdzējis, un gribu to turpināt.
Tāpēc es gribētu atgriezties pie tā, kā bija agrāk.
Ārsts un pacients.
Es gribu veltīt sevi tam: būt labākais terapeits, kāds spēju būt.
Bet pietiks runāt par mani. Pastāsti par sevi.
Kā tev iet?
Man... Šķiet, man iet labi.
Atkal dzirdu to vārdu.
Redzu, vēl būs jāpiestrādā.
Zini, Mārtij, visām attiecībām ir kāpumi un kritumi.
Bet, ja pamatā ir mīlestība un cieņa, var pārciest jebkuru vētru.
Tomēr dažreiz nāk par labu no jauna apstiprināt šo mīlestību un cieņu.
Un tādēļ
mēs ar Boniju atjaunosim laulības solījumus.
Skaidrs. Jā, tas izklausās labi.
Mēs par to runājām,
un mēs abi nolēmām, ka tikai viens cilvēks
varētu būt mūsu vedējtēvs.
- Tu. - Es?
Es nezinu.
Tev tas jādara.
Tu man esi tik svarīgs, abiem mums. Tu mums esi mīļš.
- Jauki, ka tā saki, bet... - Tas man daudz nozīmētu.
Ko teiksi?
Vai parādīsi man to godu un būsi mans vedējtēvs?
Protams, kāpēc ne?
- Ei... - Sveika.
Nensija?
Apsēdies.
Oho, tu esi kā pieaugusi sieviete.
Kas to būtu domājis?
Brūss man palīdzēja tevi sameklēt feisbukā.
Ja tu prātoji.
- Brūss no darba. - Jā, tu minēji.
Nu, kāpēc es esmu te? Ko tu gribi man teikt?
Es gribēju aprunāties. Es gribu... Nu, es...
Es gribēju teikt to, ka...
man jūsu trūkst.
Man trūkst tavas mammas. Man trūkst visu jūs.
Jā, tam tā vajadzētu būt.
Mēs esam visai forši, un tu neesi bijis līdzās visu mūsu mūžu.
Jā. Nē, tā ir. Jā.
Kad pēdējoreiz tevi redzēju, tu biji...
Tu biji sajūsmā par tām... Kā tās sauca?
Es nezinu.
Tu kolekcionēji tās plastmasas figūriņas no makdonalda.
Vai tu dabūji pēdējo, lai būtu pilns komplekts?
- Hamburglauzi? - Aha.
Nē. Nē, es nedabūju.
Man žēl to dzirdēt.
Nav aktuāli.
- Protams. Jā. - Jā.
Tu tad biji bērns. Jā.
- Brūss teica, ka tu esot juriste. - Tā ir.
Iespaidīgi. Es ļoti lepojos.
Tev nav tiesību lepoties.
- Tā ir. - Kaut kāda vājprātīga iemesla dēļ
man šķita, ka ataicināji mani, lai atvainotos.
- Es nezinu, ko es domāju. - Nensij, pagaidi, lūdzu.
Nē, es gaidīju gandrīz 30 gadus.
Es negribu vairs tevi vēlreiz redzēt.
Un mana mamma arī ne.
Vai zini?
Es te tā domāju.
Zini, par ko es domāju?
Nē.
Vajadzētu atjaunot laulības solījumus.
Ko?
- Domāju, jāatjauno laulības solījumi. - Kāpēc?
Varbūt jautājums ir - kāpēc ne?
Nu, ir daudz iemeslu.
- Piemēram? - Piemēram, Aizak, esi godīgs.
Es knapi tevi redzu. Tevis te nekad nav.
Neesam gulējuši vienā istabā kopš...
Labi, skaidrs, skaidrs. Zinu. Aiztaupi man detaļas.
Ko tieši solījumu atjaunošana mums dos?
Vai arī tu gribi kārtējo ballīti?
Nē, kaut kas notiek ar Mārtiju.
Nu, zini, dažas attiecības iet savu gaitu.
- Nerunā tā. - Bet tā ir.
Varbūt tev vienkārši jāiet prom.
Es negribu iet prom.
- Es neesmu izdarījis neko sliktu. - Bet tas nav normāli.
Nē... "Nav normāli". Nav nor...
Vai zini? Nav tādas lietas kā normāls.
Esmu bijis psihiatrs 30 gadus, un es tev to varu skaidri pateikt.
Nav tādas lietas kā normāls.
Labi, bet es uztraucos par... dažiem tā aspektiem.
Mēs neesam izdarījuši neko sliktu.
Viņš mūs ielūdza.
Viņš gribēja, lai guļam lielajā guļamistabā.
Viņš gribēja, lai tur esam. Skaidrs?
Mēs viņam devām visu. Mēs viņam devām ģimeni.
Man vajag šīs kāzas.
Mums vajag šīs kāzas.
Labi.
Labi? Vai "jā"?
Vai tu aiztiec manu krūti?
Vai tas radītu sarežģījumus?
Ir deviņi vakarā. Man istabā ierakstītas 20/20 ziņas.
Labi.
Protams.
IERĀMĒ STUNDAS LAIKĀ
Te kāds ir?
- Sveiks. - Mārtij.
- Oho, sen neredzēts. - Sveiks, Džo. Kā iet?
Zini, viņi domāja, ka man ir sēklinieku vēzis.
Izrādījās - manā sēkliniekā bija neattīstījusies olnīca.
Jā, rakstīja visos žurnālos.
Apsveicu.
Nu vienalga, tev man kāds darbiņš? Kā varu tev līdzēt?
Vispār es gribēju aprunāties ar Hannu.
Hanna jau ļoti sen te nestrādā.
Skaidrs. Vai tev nebūtu numurs, lai es varētu viņai piezvanīt?
Laikam ir. Zini, viņa ir precējusies, viņai ir bērni.
Jā, es tikai gribēju apsveicināties.
Pajautāt, kā viņai klājas.
Zinu, ka tas izklausīsies traki,
bet es vienmēr prātoju, kāpēc pēc mūsu randiņa viņa necēla telefonu.
Mārtij, pagājis ilgs laiks, bet tu zini, ka bija pilnīgi citādi.
Kā tu to domā?
Nu, atnāca doktors Herškofs, nolasīja viņai veselu lekciju.
Ko viņš izdarīja?
Viņš teica, ka tu lūdzi viņu aprunāties ar Hannu.
Nē, nē, es nelūdzu.
Nu, es lūdzu, bet domāju...
Viņa ļoti sadrūma, cik es atceros.
Labi, nu...
Jā, bija jauki tevi satikt.
Es nevaru atbildēt. Jūs zināt, kas jādara.
Es tikai zvanīju, lai pateiktu...
ka es nevaru būt tavs vedējtēvs, jo man ir sarunāts kas cits.
Es pārliecināšos - tās visas ir jaunas slēdzenes?
Tām nederēs neviena vecā atslēga, jā?
Tieši tā.
Ziniet, varbūt jums jāieliek vēl viena slēdzene.
Gadījumam, ja kāds gribēs izmantot spēku.
- Vai tas... Jā? - Protams.
- Vai tas ir iespējams? - Kā tad.
Neuztraucies, draudziņ,
esmu to darījis daudziem, kad attiecības aizgājušas šķērsām.
Jā, tas ir sarežģīti.
Jūs jau apēdāt visu gurķi?
Draugi. Es nespēju turēt līdzi jūsu vajadzībām pēc gurķiem.
Mārtij? Tu tur esi?
Mārtij, tūlīt pat ver vaļā durvis.
Es redzu tavu seju. Jēziņ.
Kā tu uzdrīksties tuvoties manai meitai?
- Es tikai gribēju viņu satikt. - Ko?
- Es gribēju v... - Nedzirdu ne vārdu, ko tu saki.
Atver durvis.
- Ko? - Es tikai gribēju viņu satikt. Un tevi.
Tu nedrīksti iebrāzties atpakaļ manā dzīvē kā sūda zombijs.
Es tevi nogalināju.
Tu nedabūsi nevienu mūsu nieri.
Es negribu jūsu nieres. Es tikai... Es gribu atgūt jūs.
Nesanāks, Mārtij.
Tu man esi miris cilvēks.
Lūdzu.
Un es nepieļaušu, ka tu uzrodies pie maniem bērniem, tu mani dzirdi?
- Nerunā tā. - Liec mūs mierā!
Filis.
Vairs negribu par tevi dzirdēt.
Labi.
Piedod, izmantošu tavu tualeti, bija tāls brauciens.
Lūdzu.
Velns, ko tu esi izdarījis ar mūsu māju?
Mēs šo to pamainījām.
Pārmaiņas būtu paklājs. Šis ir vājprāts.
Kas notika ar mūsu koku?
Tas... Nu, tā...
Tā vairāk nav.
- To es redzu. - Jā.
Kur tas ir?
Tas ir garš stāsts.
Mēģini pastāstīt.
Es to nocirtu.
Labi.
Tu labāk sāc runāt.
Tā mēs varējām apvienot abus īpašumus.
Kāpēc?
Domāju, tā ir vairāk vietas.
Nu, cik daudz vietas tev vajag?
Nu, ne tik daudz man, bet mums bija daudz ballīšu.
Tev bija ballītes? Tu ienīsti ballītes.
Un kas ir visi šie cilvēki?
Aika draugi.
Be... Kur esi tu?
Es te esmu. Jā.
Kur?
Te ir mans elkonis, un te ir mans pakausis.
-"Bonijas virtuve"? Ironiski. - Es zinu.
Viņa nav labākā pavāre.
Un tā arī nav viņas virtuve.
Jā, jā, tas arī.
Tavā guļamistabā ir viņu portrets?
Nemuļķojies.
Viņi te gulēja.
Te?
Jā.
- Te? - Jā.
- Ar tevi? - Nē.
Fū! Mārtij.
- Nē, es te negulēju. - Kur tu gulēji?
Jo šī ir tava guļamistaba. Tāpēc esmu apm... Lūdzu, lūdzu, lūdzu. Apgaismo mani.
- Kur tu gulēji? - Viesu namiņā.
Labi. A, tas ir šausminoši,
un B, es...
Vai t... Vai tev viss labi?
Nu, tas ir kaut kas pretīgs.
Mārtij. Kas tā par smaku?
It kā būtu atvērušies elles vārti.
Ir noplūde kanalizācijas tvertnē,
un tā nedaudz sūcas cauri pie devītās bedrītes.
Bet pie tās var pierast.
Pierast pie kaut kā - tās laikam ir tavas superspējas, ko, Mārtij?
Tu vari paciest jebko, pat sūdus burtiskā nozīmē.
Esam klāt.
Te ir mans bariņš.
Es viņas saucu par Koiz II Men.
Sākumā bija The Backstreet Kois.
Sveiki, draugi.
Es jau jums iedevu gurķi.
Jā, iedevu. Nemēģiniet mani apmuļķot.
Ko tu domā?
Nu, domāju, viņas acīmredzami zeļ. Viņas ir skaistas.
Jā.
Viņas ir ļoti īpašas.
Es nesen vienu no viņām zaudēju.
Tas ir diezgan grūti.
Man žēl to dzirdēt.
Mārtij.
Ko, ellē, viņš tev nodarīja?
Es nezinu.
Neviens nepieļauj ko tādu.
Neviens tā neatdod savu māju.
Savu... Savu ģimeni.
Savu dzīvi.
Kā tu to varēji?
Ko tad?
Palaist mani.
Tu beidzi zvanīt. Tu beidzi censties.
Kā tu to varēji?
Nu, padarīju tevi sev par mironi.
It kā tu būtu miris.
Tā bija vienīgā iespēja.
Tu mani pameti, Mārtij.
Tu mani pameti grūtākajā brīdī.
Es biju tava māsa.
Tu esi mana māsa.
Ne gluži. Vairs ne.
Proti, tu neko par mani nezini.
Es gribu atkal būt tavs brālis.
Es gribu likt Aikam aiziet.
Izdzēst viņu no sava prāta. Padarīt viņu sev mirušu.
Es esmu tāds muļķis.
Tu neesi muļķis.
Tikai nejēga - kā mēs visi.
Aiziet.
Sadedzināsim kādus mēslus.
Sasodītā Bonijas virtuve.
Zini, mums vajadzētu izdomāt atvadu vārdus katram priekšmetam.
Kā tu to domā?
Atā, šausmīgā fotogrāfija ar Aiku un Faru Fosetu.
Atā, ielūgums uz ballīti gangsteru un viņu meiču tematikā.
Atā, biļete uz PEN Gala.
Labi! Labi!
Es ar šo izsoles kociņu, dirsā, solīju 20 000.
Nu tu saproti.
Atā, T krekl no sasodītās barmicvas.
Atā, Yaron fonda čeku grāmatiņa.
Atā, vecā, netīrā beisbolbumbiņa ar kaut kādu sūda parakstu.
Pagaidi!
Vienalga.
Nu, Filis...
Vai es varētu satikt bērnus?
Es nezinu.
Bet viņi vairs nav bērni, ne man par to lemt.
Nu ja.
Man tagad ir mazbērni. Un suņi.
Un man ir pašai savs bizness. Sokas tiešām labi.
- Tu visu esi palaidis garām. - Es zinu.
Esmu četras reizes pārvākusies. Man bijušas piecas frizūras.
Man ir bijušas trīs nopietnas attiecības.
Pāris dēku, pārsvarā seksuālas izpētes nolūkos.
Izskoloju bērnus. Izskolojos pati.
Izdarīju dzīvē baisas izvēles. Tad savācos.
Iemācījos gatavot indiešu ēdienu.
- Iemācījos nevemt no koriandra. - Nē.
Tu visu to palaidi garām.
Es zinu. Es zinu. Es...
Viņš mani it kā nobūra.
Zini? Es biju kā hipnotizēts vai ar izskalotām smadzenēm.
Nespēju beigt domāt: "Kā viņš varēja? Kā viņš varēja man to nodarīt?"
Viņam bija man jāpalīdz.
Mans jautājums ir, kā tu varēji to nodarīt mums?
Es ne brīdi negribēju jūs sāpināt, es zvēru.
Nu, gribēji vai negribēji, bet tu to izdarīji.
- Es zinu. Es zinu. - Es gribu tev piedot, bet nespēju.
- Vēl ne. - Es saprotu.
Es esmu tik dusmīga.
- Vai tu neesi dusmīgs? - Uz Aiku? Protams.
Nē, uz sevi.
Par to, ka ļāvi tam notikt.
Tā. Labi? Šīs labi degs.
Pag. Pag, pag. Nē, nē. Tā ir vienīgā kopija.
Nav neviena dublikāta.
Tas ir Aika darbs, bet izcila māksla pieder tautai.
Some Like It Tropical?
- Tas ir pagaidu nosaukums. - Ej dēt.
Nē. Nē. Nē, nē, nē.
Klau, es vadīju gadus, atkal un atkal drukājot tās grāmatas.
Man būtu grūti redzēt, ka tās pārvēršas dūmos.
Pagaidi. Paskaties uz šo.
Pati Bruka Šīldsa.
Viņai vajadzēja viņu vēl un vēl. Nopietni.
Mārtij. Kas tas par sviestu?
Ei. Kāpēc es nevarēju atslēgt?
Vai tā ir Filisa?
Sen neesam tikušies.
Ģimenes atkalapvienošanās? Skaidrs.
Būtu zinājis, būtu paņēmis zefīriņus.
Ko jūs abi dedzināt?
Filisa tikai man palīdzēja kaut ko izkārtot.
Nu labi, nāc.
Ieiesim iekšā. Mums kaut kas jāpārrunā.
Es... Es negribu ar tevi runāt.
Labi, protams. Lai būtu.
Parunāsim vēlāk. Es tik ieiešu iekšā pēc savām mantām.
- Viņš vienkārši ies iekšā? - Būs labi. Būs labi.
- Man izsaukt kruķus? - Nē. Nevajag saukt kruķus.
Cik viņš jucis skalā no 1 līdz 10? Paņemt nazi?
- Ko? - Nazi, Mārtij. Domā ātri!
Šis nav Vestsaidas stāsts. Tev nevajag nazi.
- Nezinu, ar ko mums darīšana... - Velns, kur mani manuskripti?
Kur ir manas grāmatas?
Tās ir mans īpašums. Pēc likuma pienākas man.
Tas ir strīdīgi. Es tās drukāju.
Ko tu izdarīji? Ko tu ar tām izdarīji?
Kur tās ir? Kur ir pārējās? Kur tās ir?
Ko? Nē! Nē!
Tas ir mans darbs.
Tu esi traks? Sasodīts, esi izkūkojis prātu?
Piedod.
Mārtij. Mārtij, paskaties uz mani.
Atceries, par ko pirms daudziem gadiem runājām?
Tās attiecības ir indīgas.
Tā ir atkarība, man skumji tev to teikt, bet tu piedzīvo recidīvu.
Tu nedomā skaidri. Viņai ir kaut kāda kontrole pār tevi.
- Ak tu tētīt. - Nē, viņa ir bīstama.
Viņa nekad nav bijusi tavā pusē. Nav bijusi Mārtija komandā.
Neklausies viņā, Mārtij. Lūdzu.
- Mārtij. Paskaties uz mani. Paskaties! - Neklausies tajā sviestā!
Ejam iekšā. Mēs tiksim galā. Mēs esam brāļi.
Dirsā, viņš tev nav nekāds brālis!
Filis, ļauj man to nokārtot. Paldies.
Ej uz mašīnu. Es drīz.
- Viss būs labi. -Some Like It Tropical.
Debils nosaukums grāmatai!
Lūdzu, es gribētu, lai tu ej prom.
Paldies.
Ko es tev esmu izdarījis, Mārtij?
Esmu tev bijis līdzās 27 gadus.
Kāpēc tu tā uzvedies?
Es teicu - ej.
Nu labi, jā. Es iešu.
Ja tu tik ļoti gribi, lai es eju.
Es paņemšu to, kas ir mans.
Šī ir mana, un šī ir mana.
Šī ir mana. Šis ir mans!
Tas viss ir mans!
Tas ir mans!
Un zini, ko es paņemšu...
Es pie viena paņemšu savas koi karpas!
Nē, tās karpas ir manas!
Kāp nost no manis! Tu lempi!
Netuvojies manām karpām!
Te nekas nav tavs!
Te nekas nav īsts!
- Nav taisnība. - Ir taisnība!
Vienīgais īstais šo 27 gadu laikā ir tas, ko es pret tevi jutu.
Es zaudēju savu ģimeni! Savu māju, savu biznesu!
Es upurēju visu, kas man bija!
Un tu mani izmantoji! Tu mani nodevi!
Tu man visu atņēmi!
Tas ir beidzies.
Tas tiešām ir beidzies. Man pietiek.
Tu bez manis nebiji nekas.
Tu bez manis neesi nekas.
Ļoti laba sajūta!
Ko, dirsā, tu dari?
Tas par pēdējiem 27 gadiem.
Tā nav mana mašīna.
Nu.
GADU VĒLĀK
HERŠKOFS
Sveikas, draudzenītes. Te tēvocis Mārtijs.
Kā sokas, ko? Vienā skriešanā?
Paskatīšos.
Tiešām esat skrējušas.
Sveikas, visas.
Sveika, Kerola. Sveika, Sandra.
Sveika, Atvasara. Mērija Lū, paskat tik uz tevi.
Sveika, Sūzan.
Nu, paskat uz Bee Gees.
- Skaļāk. - Ir labi.
Nensij, beidz visu kontrolēt.
Džoel. Džoel.
- Džoel. - Ko?
Nofotografē viņus.
- Es vēlāk. - Lūdzu.
Nu nofotografē. Neesi pakaļa.
Labi. Nelamājies, maniem bērniem dzirdot.
Nofotografē.
- Nāc te. - Es iešu apkārt.
Es tev neliku iet apkārt.
Džoel, Nensija ir tik skaista. Ja tu...
Nu re. Tas bija tik brīnišķīgi.
Tas bija tik brīnišķīgi.
Lepojos ar tevi.
Paldies, ome.
Mārtij. Tēvoci Mārtij... Vai... Mārtij.
Piedod. Joprojām neesmu pieradis.
Vai atvērsi durvis Elijam un ielaidīsi nedaudz gaisa?
- Protams. - Drīkstu nākt?
Protams.
- Tev ir mitras rokas. - Zinu.
Džoel, nofotografē. Ātri paņem fotoaparātu.
Ak dievs, atkal vajag bildes?
- Labāk pasteidzies. - Labi.
Elijas te nav.
Nav?
Ne-e.
- Nofotografēji? - Jā.
Ome, varam nodziedāt "Eliyahu Hanavi"?
Nē, nē, nē. To pēc vakariņām.
Ja viņa grib to dziedāt, varam to dziedāt, skaidrs?
Tā ir skaista dziesma.
Tev viss kārtībā?
Jā.
Man viss labi.
Ome.
Vai Mārtijs tiešām ir tavs brālis?
- Jā. - Es nezināju, ka tev ir brālis.
- Es gribu brāli. - Jā, un es gribu jahtu.
Nu, man ir viens.
Un šis miltumaiss ir viņš.
Ēdam maco bumbiņu zupu?
- Jā, lūdzu. Esmu badā. - Maco bumbiņu zupa. Jā.
-Ēd maco bumbiņu. - Paldies.
Labi.
Padosiet hagadas? Gribētu nākamgad izmantot atkal, lūdzu.
Padodiet šurp. Padodiet šurp.
Padod man, mīļā.
Kad Mārtijs Markovics pirmo reizi atnāca pie manis, viņš bija sagrauts.
Lūdzu, karstas bumbiņas.
Viņš meklēja palīdzību, un es viņu piecēlu soli pa solim.
Tas nebija viegli.
Tas prasīja no manis visu.
Bet tagad viņš ir lielisks cilvēks.
Viņš ir pašpaļāvīgs cilvēks.
Viņš ir veiksmīgs cilvēks.
Un tas viss, pateicoties man.
Katrs pacients ir unikāls,
un katram vajag atšķirīgu ārstniecisko pieeju, vai ne?
Mans darbs ar Mārtiju bija īpašs. Šaubu nav.
Jā, viņš bija vairāk nekā pacients un kolēģis. Viņš...
Viņš kļuva par ģimeni.
Bet vai tas ir kas slikts?
Pasakiet man, es esmu...
Vai tādā rūpju pilnā profesijā rūpēties ir slikti?
Vai mani jānolād, ka atdevu kādam savu dzīvi, atdevu pārāk daudz?
- Paldies, doktor Herškof... - Lūdzu. Es... Lūdzu, ļaujiet pabeigt.
Mārtijs bija vairāk nekā pacients. Viņš bija manas dzīves daļa.
Viņš bija brālis, ko biju zaudējis.
Viņš bija labākais draugs, kāds kādam varētu būt.
Es viņam atdevu visu.
Pret mani izvirzītās viņa apsūdzības ir nepatiesas un nežēlīgas.
Kā viņš uzdrīkstas mēģināt panākt, lai man atņem licenci?
Es viņam palīdzēju.
Es tev palīdzēju!
Es viņam palīdzēju, un nu viņš mēģina man liegt palīdzēt citiem?
Tā ir neētiska rīcība, nevis tas, ko darīju es.
Atvainojiet. Atvainojiet.
Es nezinu visu, bet es zinu, ka es esmu labs cilvēks.
Paldies, doktor Herškof.
Sveiks.
Labdien.
Kāpēc tu to dari?
Kas ar mums notika?
Ei, uzmini, ko redzēju metro, braukdams šurp.
- Nav ne jausmas. - Zinu, ka nav.
- Tāpēc es teicu - uzmini. - Nē.
- Nu beidz, Mārtij. Vienu versiju. - Aik, nevajag.
Nu labi, kā gribi. Nemini.
Daienu Sojeri.
Viņa izskatās satriecoši.
Tu dabūji tās bites?
- Jā, es dabūju bites. - Tiešām?
- Vai viņas ražo medu? - Jā, ražo medu.
Vispār diezgan daudz. Man pilnīgi pietiek.
Saprāta robežās.
Mēs piedzīvojām labus laikus, ne?
Īstenībā bija lieliski.
Viss nebija lieliski.
Ei, vai tu negribi man ko teikt?
Man vienam pašam. Nevis advokātu priekšā.
Tikai sarunā ar mani. Te. Un tagad.
Vai negribi neko teikt par tiem 27 gadiem?
Jā, gribu.
Es gribu teikt...
Es tev piedodu.
Es tev piedodu. Protams, ka piedodu.
Kā gan lai nepiedotu?
Es zinu, ka tev sāp.
Es zinu, ka esi vientuļš.
Nav par vēlu, Mārtij. Es varu tev palīdzēt.
Es gribu tev palīdzēt.
Ļauj man tev palīdzēt.
Neko.
Apžēliņ, neko.
Ko?
Es it neko nejūtu.
Es nesaprotu.
Es ceru, ka tu atradīsi laimi, dakteri Aik.
Es nedomāju, ka atradīsi, bet ceru, ka tomēr.
Bet man diemžēl jāsaka...
mums beidzies laiks.
Visu labu.
27 GADU LAIKĀ
MĀRTIJS SAMAKSĀJA AIKAM 3,2 MILJONUS DOLĀRU.
AIKS PAMUDINĀJA DAUDZUS CITUS PACIENTUS PĀRRAUT SAITES AR VIŅU ĢIMENĒM.
KĀDS CITS PACIENTS SAVĀ TESTAMENTĀ NOVĒLĒJA AIKA ĢIMENEI 20 MILJONUS DOLĀRU
(VĒLĀK ANULĒTS).
AIKAM HERŠKOFAM BEIDZOT ATŅĒMA LICENCI 2021. GADA FEBRUĀRĪ,
GANDRĪZ DESMIT GADUS PĒC TAM, KAD MĀRTIJS IESNIEDZA SŪDZĪBU.
MĀRTIJS VAIRS NEKAD NETURPINĀJA PSIHOTERAPIJU
Es tev atlīdzināšu
Es apsolu
Un pēc visa, kas pateikts un izdarīts
Tu daļa manis, ko vaļā palaist nespēju
Es nespētu pat uz dienu turēties prom
No tava ķermeņa
Negribētu tikt aizslaucīts
Tālu no tās, ko mīlu es
Turi mani tagad Man tik grūti pateikt - piedod
Gribu tik, lai zini tu
Turi mani tagad Es tiešām gribu tev pateikt - piedod
Es nespētu tevi vaļā palaist
Pēc visa, ko esam piedzīvojuši Es tev atlīdzināšu
Es apsolu
Un pēc visa, kas pateikts un izdarīts
Tu daļa manis, ko vaļā palaist nespēju
Pēc visa, ko esam piedzīvojuši Es tev atlīdzināšu
Es apsolu
Tulkojusi Laura Hansone