Šūdo krūva.
Nekalbėk taip, prašau.
Nedulkink savo sekretorės, prašau!
Gerai, važiuojam. Važiuojam.
Ne, aš dar nepasiruošusi. Dar turiu nusukti jam galvą!
Ne, ne dabar. Laukia ilgas kelias.
Danieliau, kad būtų greičiau, gal galėtum pats nusisukti galvą?
Eik tu šikt, Marti.
Nekalbėk taip.
Ačiū.
Atleisk.
Labai atsiprašau.
Nėra ko atsiprašinėti.
Jau seniai turėjai tą padaryti.
Kokia aš kvaila.
Visai ne.
Esi tiek pat išvėpusi, kiek mes visi.
Taip?
Ką gi, bičiuliai, pasiruošę nuotykiui?
Varom.
Ar kas norėtų paklausyti radijo?
Aš norėčiau.
Ar žinojot, kad oficialiai mano balsas - geriausias pasaulyje?
Paklausykit.
O, ne, dėde Marti.
- Nustok, prašau. - Nedainuok.
- Ne. - Dėde Marti, nedainuok.
Šunys taip nubalsavo.
- Ne, Marti. - Šunys?
Šunys negali balsuoti!
- Mano ausys! - Reikėtų aukščiau? Galiu.
- Prašau, nedainuok. - Ne, ne! Žemiau.
Gerai, pritarkite man aukštai.
- Nense, nagi. Pirmyn. - Ne...
Gerai.
Tikra Linda Ronstad.
- Neblogai. - Mano eilė. Galiu dar aukščiau.
O, meti iššūkį. Gerai, pirmyn. Pavaryk.
- Labai aukštai. - Labai aukštai.
Matote naują fon Trapų šeimos versiją.
Tetrūksta vienuolės ir kelių nacių.
Keliaukim į Alpes!
Į Alpes!
- Norit? - Taip.
- Tikrai? - Taip.
- Gražu. Visi labai gražiai dainavot. - Taip.
Miela. Ne taip gražiai kaip aš. Ne taip gražiai kaip aš.
Manau, šis kelias veda į Alpes.
BRUKLINAS
PAGAL „WONDERY“ IR „BLOOMBERG“ TINKLALAIDĘ
Turite vieną seną žinutę.
Sveikas, Marti. Čia Aikas.
Suprantu, kad nubrėžei ribą dėl AFC.
Tik noriu, kad patvirtintum, jog vis tiek ateisi pas mane
į konsultaciją kaip pacientas 11.15 val.
Turite vieną seną žinutę.
Sveikas, Marti. Čia Aikas.
Suprantu, kad nubrėžei ribą dėl AFC.
Tik noriu, kad patvirtintum, jog vis tiek ateisi pas mane
į konsultaciją kaip pacientas 11.15 val.
GYD. AIKAS
Ei, Briusai. Ar turi planų pietums?
Gal nori papietauti? Kažko užkąsti?
Radau neblogą vietelę netoliese, jei... Norėtum prisijungti.
- Dabar? Ar... - Taip. Jei norėtum.
Aš vaišinu.
Taigi, puertorikiečių gatvės maistas.
Gana autentiškas. Vietiniai taip sakė.
Tikiuosi, esi tvirtos sveikatos, Briusai.
Hola, hola. Sveikučiai.
Ačiū, kad priėmėt.
- Man prašyčiau tripletas. - Tripletas.
Bet norėčiau paprašyti kai ką pakeisti, gerai?
Vietoje jautienos prašyčiau įdėti kalakutienos.
Be pipirų, be pomidorų, be sūrio, be svogūnų.
Tik vieną salotos lapą
ir mažulytį šaukštelį majonezo ant bandelės.
Taigi, norėsite kalakutienos sumuštinio?
Sí.
- Sumuštinis su kalakutiena. - Ačiū. Taip.
Briusai, ką tu imsi?
Aš...
Aš norėsiu sriubos.
Liaukis, Briusai. Nesikuklink. Būk ryžtingas.
Toks ir esu. Noriu sriubos.
Sakyk, kas šaus į galvą.
Ko išties nori?
- Noriu sriubos. - Tu daug ką prarandi.
Spėju, kad dažniausiai visko atsisakai, ar ne?
Neatsisakau. Buvau čia prieš valandą.
Valgiau empanadų, keptų platanų,
čiurų ir išgėriau puodelį orčatos. Taigi...
Taip.
Smagu.
Smagu, kad išėjome dviese.
- Aha. - Galim kalbėtis, galim tylėti.
Tiesiog pabūti su žmonėmis, kurie tave pažįsta.
Žmonėmis, kuriems gali pasakyti bet ką.
Mes tą galim. Tiesa?
Žinoma. Taip.
Tai svarbu.
Ar galiu kai ko paklausti?
O, taip. Taip, žinoma. Žinoma. Bet ko.
Ar pastaruoju metu matei Filisę...
Ne. Ne, jau senokai nemačiau.
O tu?
Ji man kasmet atsiunčia sveikinimą gimtadienio proga.
- Kaip miela. Taip. - Taip.
Kiek laiko su ja nesikalbėjai?
Jau...
27-erius metus.
Jėzau.
Taip, prieš...
Prieš kelerius metus suradau ją telefonų knygoje.
Buvo gera pamatyti jos vardą.
Ei, žinai.
Gal nori šįvakar pasižmonėti?
- Galėtume Nueiti į kokį koncertą ar... - Turiu grįžti namo.
Mes... Prižiūrime anūkę.
Taip. Taip, žinoma.
- Taip. Kitą kartą, gerai? - Taip.
- Gerai. Taip. - Taip, ne, žinoma. Taip.
- Ei, ačiū už sriubą. - O, taip. Taip.
Klausau.
Klausau. Gal kalbėsite?
Čia...
- Čia Mar... Maršalas Feldhameris. - Nepažįstu tokio.
Alio?
Taip, skambinu dėl Marčio.
Dieve mano.
Dieve, jis mirė? Jis numirė, tiesa?
- Dieve mano. - Ne. Ne, ne.
Ne, jis nemirė.
Gerai, ko jis nori? Inksto?
Ne.
Gerai, na...
Pasakykit jam, kad nesvarbu, ko jis nori, jis nieko negaus.
Negaus inksto. Negaus nė lašo mano kraujo.
Turite vieną seną žinutę.
Sveikas, Marti. Čia Aikas.
Suprantu, kad nubrėžei ribą dėl AFC.
Tik noriu, kad patvirtintum, jog vis tiek ateisi pas mane
į konsultaciją kaip pacientas 11.15 val.
Štai ir jis.
Labai, labai, labai tavimi didžiuojuosi, Marti.
Ar suvoki, kaip tai nuostabu?
Suradai savyje jėgų.
Užeik.
Pripažįstu, užtrukai ilgiau, nei tikėjausi,
bet atėjai.
Taip, prisėsk.
Tu pastatei mane į vietą, Marti.
Tai privertė mane pagalvoti.
Gydytojai, psichologai, mes... Taip pat mokomės.
Tavo dėka irgi išmokau.
Supratau, kad man patinka šis darbas. Šis.
Kad industrinė psichologija - ne man.
Man svarbu ne pinigai, o žmonės.
Matau, kiek daug tau padėjau, todėl noriu toliau dirbti šį darbą.
Todėl noriu, kad būtų taip, kaip buvo.
Gydytojas ir pacientas.
Noriu būti pats geriausias psichologas, koks galiu būti.
Bet užteks apie mane. Papasakok tu.
Kaip gyveni?
Aš... Turbūt viskas gerai.
Ir vėl tie žodžiai.
Rodos, teks daugiau padirbėti.
Žinai, Marti, visuose santykiuose pasitaiko duobių ir pakilimų.
Bet jei juose yra meilės ir pagarbos pagrindas,
jie atlaikys bet kokią audrą.
Ir todėl kartais yra gerai iš naujo patvirtinti tą meilę ir pagarbą.
Ir todėl
mudu su Bone atnaujinsime savo įžadus.
Gerai. Taip, džiugu.
Mes apie tai pakalbėjome
ir nusprendėme, kad pirmuoju pabroliu gali būti
tik vienas žmogus.
- Tu. - Aš?
Nežinau.
Tu privalai.
Esi labai svarbus man, svarbus mums. Labai mylimas.
- Labai miela girdėti, bet... - Man tai labai svarbu.
Ką pasakysi?
Ar pagerbsi mane ir sutiksi būti pirmuoju pabroliu?
Žinoma, kodėl ne?
- Labas... - Labas.
Nense?
Prisėsk.
Oho, tu jau suaugusi moteris.
Kas galėjo pagalvoti?
Briusas padėjo man surasti tave feisbuke.
Jei nori žinoti.
- Briusas iš darbo. - Taip, jau sakei.
Taigi, kodėl norėjai susitikti? Ką nori pasakyti?
Tenorėjau pasikalbėti. Noriu... Na, aš...
Norėjau pasakyti, kad...
Pasiilgau tavęs.
Pasiilgau tavo mamos. Pasiilgau jūsų visų.
Taip, žinoma, kad pasiilgai.
Mums puikiai sekasi, o tavęs nebuvo beveik visą mūsų gyvenimą.
Taip. Ne, tai tiesa. Taip.
Paskutinį kartą mačiau tave, kai tau buvo...
Tu krausteisi iš proto dėl... Kaip jie ten vadinasi?
Nežinau.
tu rinkai žaisliukus iš „McDonald's“.
Ar pavyko gauti paskutinį, kad kolekcija būtų pilna?
- Hamburglarą? - Aha.
Ne. Negavau jo.
Kaip gaila.
Jau nesvarbu.
- Žinoma. Taip. - Taip.
Tada buvai maža. Taip.
- Briusas sakė, kad esi teisininkė. - Teisingai.
Oho.
Įspūdinga. Labai tavimi didžiuojuosi.
Tau nėra kuo didžiuotis.
- Taip. - Kažkodėl maniau,
jog pasikvietei mane čia, kad atsiprašytum.
- Ką aš sau galvojau. - Palauk, Nense, prašau.
Ne, aš laukiau beveik 30 metų.
Nebenoriu tavęs matyt, Marti.
Kaip ir mano mama.
Žinai, ką?
Aš čia pagalvojau.
Žinai, ką pagalvojau?
Ne.
Reikėtų atnaujinti santuokos įžadus.
Ką?
- Manau, reikėtų atnaujinti įžadus. - Kodėl?
Gal vertėtų klausti, kodėl ne?
Na, priežasčių daug.
- Pavyzdžiui? - Pavyzdžiui, Aizekai, pripažink.
Aš tavęs beveik nematau. Tavęs nėra namuose.
Miegame atskiruose kambariuose jau nuo...
Gerai jau, gerai. Suprantu. Nebūtina to sakyti.
Ko tiksliai tikiesi atnaujindamas įžadus?
Nori surengti dar vieną vakarėlį?
Ne, kažkas negerai su Marčiu.
Na, žinai, kai kurie santykiai išsisemia.
- Nesakyk taip. - Bet tai - tiesa.
Gal tu tiesiog išeik.
Aš nenoriu išeiti.
- Aš nieko blogo nepadariau. - Bet tai - nenormalu.
Ne... „Nenormalu“. Nenorma...
Žinai, ką? Tokio dalyko kaip „normalu“ nėra.
Dirbu psichiatru jau 30 metų
ir drąsiai galiu tą pasakyti.
Tokio dalyko kaip „normalu“ nėra.
Gerai, bet man įdomus... tam tikras aspektas.
Mes nieko blogo nepadarėme.
Jis mus pakvietė.
Užleido mums savo miegamąjį.
Jis norėjo, kad atvažiuotume. Aišku?
Mes jam viską suteikėme. Suteikėme šeimą.
Man reikia šių vestuvių.
Mums reikia šių vestuvių.
Puiku.
Puiku. Ar „taip“?
Tu lieti mano krūtinę?
O negalima?
Tik... Dabar 21.00 val. Noriu pažiūrėti savo laidą.
Gerai.
Žinoma.
ĮRĖMINAME PER VALANDĄ
Sveiki.
- Sveikas. - Marti.
- Šimtas metų. - Sveikas, Džo. Kaip laikaisi?
Na, gydytojai įtarė sėklidės vėžį.
Paaiškėjo, kad mano sėklidėje yra neišsivysčiusi kiaušidė.
Taip, rašė visuose laikraščiuose.
Sveikinu.
Bet ko pageidausi? Kuo galėčiau padėti?
Tiesą sakant, tikėjausi pamatyti Haną.
Hana jau seniai čia nedirba.
Taip. O gal turi jos telefono numerį?
Turbūt. Na, ji jau ištekėjusi ir turi vaikų.
Oho.
Taip, tik norėjau pasidomėti, kaip jai sekasi.
Kaip ji gyvena.
Suprantu, skamba beprotiškai,
bet norėjau sužinoti, kodėl po pasimatymo ji nebenorėjo su manimi bendrauti.
Marti, praėjo šitiek laiko, bet tu žinai, kad nutiko ne tai.
Ką nori pasakyti?
Na, čia atėjo gyd. Herškofas ir visko jai pripasakojo.
Ką jis padarė?
Jis sakė, jog prašei jo su ja pakalbėti.
Neprašiau.
Na, prašiau, bet...
Pamenu, kad ji labai nuliūdo.
Ką gi, na...
Buvo malonu tave pamatyt.
Dabar negaliu atsiliepti. Žinot, ką daryti.
Skambinu tik norėdamas pasakyti,
kad negalėsiu būti vyriausiuoju pabroliu.
Tik noriu paklausti, ar visos spynos bus pakeistos naujomis?
Su senu raktu jų nebus galima atrakinti?
Taip.
Gal galėtumėt pridėti dar vieną spyną?
Dėl viso pikto, jei kas nors norės panaudoti jėgą.
- Ar tai... Gerai? - Žinoma.
- Ar galima? - Be abejo.
Nesijaudink, bičiuli,
jau ne kartą esu tą daręs žmonėms, kurių santykiai komplikavosi.
Taip, viskas tikrai komplikuota.
Suvalgėte visą agurką?
Na žinot. Neturiu aš tiek agurkų.
Marti? Marti, tu ten?
Marti, tučtuojau atidaryk duris.
Aš matau tavo galvą. Jėzau.
Kaip drįsai lįsti prie mano dukters?
- Tenorėjau ją pamatyti. - Ką?
- Tenorėjau... - Nieko negirdžiu.
Atidaryk duris.
- Ką? - Tenorėjau ją pamatyti, tave pamatyti.
Nebandyk grįžti į mano gyvenimą šitaip,
kaip suknistas zombis.
Aš tave nužudžiau.
Tikrai neduosim tau inksto.
Man nereikia inksto. Aš... Noriu tave susigrąžinti.
Pasvajok, Marti.
Man tu esi miręs.
Prašau.
Ir nebandyk lįsti prie mano vaikų, aišku?
- Nekalbėk taip. - Palik mus ramybėje.
Filise.
Nenoriu nieko apie tave girdėt.
Gerai.
Atleisk, turiu nueiti į tualetą, iš toli atvažiavau.
Prašau.
Ką čia padarei mūsų namui, bliamba?
Mes šį tą pakeitėme.
Pakeisti galima kilimėlį. Čia - kažkokia nesąmonė.
Kas nutiko mūsų medžiui?
Tai... Na, tai...
Jo nebėra.
- Matau. - Taip.
Kur jis?
Ilga istorija.
Nieko, paklausysiu.
Aš jį nukirtau.
Aišku.
Pasakok.
Taip galėjome sujungti abu sklypus.
Kam to reikėjo?
Kad būtų daugiau vietos.
Kiek vietos tau reikia?
Jos reikėjo ne man, mes rengdavome vakarėlius.
Vakarėlius? Tu nemėgsti vakarėlių.
Kas visi tie žmonės?
Aiko draugai.
Bet... Kur tu?
Aš esu. Taip.
Kur?
Štai mano alkūnė ir mano viršugalvis.
- „Bonės virtuvė“? Ironiška. - Žinau.
Ji nelabai moka gaminti.
Be to, tai - ne jos virtuvė.
Taip, ir tai.
Jų portretas kabo tavo miegamajame?
Ne.
Jie čia miegodavo.
Čia?
Taip.
- Čia? - Taip.
- Su tavim. - Ne.
Fui! Marti.
- Ne, aš čia nemiegodavau. - O kur miegodavai?
Čia - tavo miegamasis. Nieko nesup...
Prašau. Paaiškink.
- Kur tu miegodavai? - Svečių namelyje.
Aišku. Pirma, siaubas,
o antra, aš...
Tau... Tau viskas gerai?
Kokia šlykštynė.
Marti. Kas čia taip dvokia?
Rodos, būtų atsivėrę pragaro vartai.
Vietos kanalizacija - nesandari,
ir viskas išteka ties devintąja duobute.
Bet greitai priprasi.
Tavo stiprybė yra prie visko priprasti, a, Marti?
Tu su viskuo susitaikai, net su tikru šūdu.
Štai.
Čia - mano draugija.
Vadinu juos „Žuviukais vyrukais“.
Iš pradžių jie buvo „Žuviukai berniukai“.
Sveiki, vyručiai.
Jau gavot agurko.
Taip. Manęs neapgausit.
Ką manai?
Na, jiems čia tikrai smagu. Jie labai gražūs.
Taip.
Jie - ypatingi.
Vienas neseniai numirė.
Buvo sunku.
Užjaučiu.
Marti.
Ką jis tau padarė, po galais?
Nežinau.
Kaip galima šitaip pasielgti?
Niekas neima ir neatiduoda savo namo.
Savo... Savo šeimos.
Savo gyvenimo.
Kaip tau pavyko?
Kas pavyko?
Paleisti mane?
Tu nustojai skambinti. Nebemėginai.
Kaip tau pavyko?
Na, tu man buvai miręs.
Galvojau, kad mirei.
Tik taip pavyko.
Tu mane palikai, Marti.
Pačiu sunkiausiu momentu.
Aš buvau tavo sesuo.
Tu esi mano sesuo.
Nelabai. Jau nebe.
Tu nežinai, kaip gyvenu.
Noriu vėl būti tavo broliu.
Noriu išbraukti Aiką iš savo gyvenimo.
Ištrinti jį iš savo galvos. Padaryti jį mirusiu.
Koks aš kvailas.
Visai ne.
Esi tiek pat išvėpęs, kiek mes visi.
Eime.
Sudeginkim šį bei tą.
Bonės virtuvė, bliamba.
Žinai, su kiekvienu daiktu reikia iškilmingai atsisveikinti.
Ką tai reiškia?
Viso gero, bjauri Aiko ir Faros Focet nuotrauka.
Viso gero, kvietime į gangsterių ir jų meilužių vakarėlį.
Viso gero, bilietuk į „PEN Gala“.
Gerai! Gerai!
Statau 200 000 eikit šikt su šia aukciono lentele.
Pagavai esmę.
Viso gero, sušikti bar micva marškinėliai.
ŠOKAU IKI NUKRITIMO PER MARČIO BAR MICVĄ
Viso gero, čekių knygele iš „Yaron Foundation“.
Viso gero, senas purvinas beisbolo kamuoliuk su šūdinu autografu.
Palauk!
Tiek to.
Taigi, Filise...
Ar galėčiau susitikti su vaikais?
Nežinau.
Jie - jau nebe vaikai, tad ne aš sprendžiu.
Taip.
Dabar turiu anūkų. Ir šunų.
Turiu savo verslą. Ir jis puikiai einasi.
Tu viso to nematei.
Žinau.
Keturis kartus keičiau gyvenamąją vietą. Penkis - šukuoseną.
Turėjau tris rimtus vaikinus.
Keletą trumpų romanų, seksualiniais tikslais.
Nieko sau.
Vaikai baigė koledžą. Aš baigiau koledžą.
Priėmiau siaubingų sprendimų. Susitvarkiau gyvenimą.
Išmokau gaminti indišką maistą.
- Pamėgau kalendrą. - Ne.
Tu visa tai praleidai.
Aš žinau. Aš...
Atrodo, jis mane užbūrė.
Supranti? Atrodo, kad mane užhipnotizavo ar praplovė smegenis.
Niekaip nesuprantu, kaip jis galėjo tai padaryti? Šitaip su manimi pasielgti?
Juk turėjo padėti man.
O aš nesuprantu, kaip tu galėjai taip su mumis pasielgti?
Nenorėjau tavęs įskaudinti, prisiekiu.
Gal ir nenorėjai, bet įskaudinai.
- Žinau. - Norėčiau tau atleisti, bet negaliu.
- Dar ne. - Suprantu.
Aš labai pykstu.
- O tu nepyksti? - Ant Aiko? Žinoma, pykstu.
Ne, ant savęs.
Kad leidai tam nutikti.
Štai. Turėtų gerai degti.
Palauk. Ne, ne. Tai - vienintelė kopija.
Dublikatų nėra.
Jis - Aiko, menas priklauso žmonėms.
„Kai kam patinka tropikai“?
- Darbinis pavadinimas. - Velniop.
Ne. Ne, ne.
Klausyk, daugybę metų praleidau juos rašydamas.
Nenorėčiau, kad jie sudegtų.
Palauk. Pažiūrėk.
Bruki Šylds.
Ji tiesiog persekiojo jį. Rimtai.
Marti. Kurių galų?
Vaje.
Labas. Kodėl negalėjau atrakinti durų?
Filisė?
Šimtas metų.
Šeimos susitikimas? Aišku.
Jei būčiau žinojęs, būčiau atsivežęs zefyrų.
Ką čia deginat?
Filisė padeda man apsitvarkyti.
Gerai, nagi.
Eime į vidų. Pasikalbėsime.
Aš... Nenoriu su tavimi kalbėti.
Gerai, žinoma. Puiku.
Pakalbėsim vėliau. Tik užeisiu kai ko pasiimti.
- Leisi jam užeiti? - Viskas gerai.
- Gal iškviesti policiją? - Ne. Nereikia kviesti policijos.
Kiek jis išprotėjęs, skalėje nuo 1 iki 10? Man pasiimti peilį?
- Ką? - Peilį, Marti. Mąstyk greitai!
Tai - ne „Vestsaido istorija“. Tau nereikia peilio.
- Nežinome, su kuo turime reikalą... - Kur rankraščiai, bliamba?
Kur mano knygos?
Jos - mano. Jos priklauso man.
Čia dar klausimas. Aš jas surašiau.
Ką padarei? Ką tu joms padarei?
Kur jos? Kur likusios? Kur jos?
Ką? Ne!
Tai - mano darbas.
Tu gal iš proto išsikraustei? Tu gal visiškas beprotis?
Atsiprašau.
Marti. Marti, pažiūrėk į mane.
Pameni, ką sutarėme prieš daugelį metų?
Tie santykiai - toksiški.
Tai - priklausomybė, ir, nemalonu sakyt, tu dabar atkritai.
Tu nemąstai. Ji tam tikra prasme tave valdo.
- Varge. - Ne, ji pavojinga.
Ji niekad tavęs nepalaikė. Ji - ne tavo pusėje, Marti.
Neklausyk jo, Marti. Prašau.
- Marti. Pažvelk į mane. Marti, pažvelk! - Neklausyk šitų nesąmonių!
Eime vidun. Mes viską išsiaiškinsim. Mes - broliai.
Joks jis tau ne brolis, bliamba!
Filise, aš susitvarkysiu. Ačiū.
Eik į mašiną. Aš tuoj ateisiu.
- Viskas gerai. - „Kai kam patinka tropikai“.
Koks kvailas pavadinimas!
Noriu, kad išeitum.
Ačiū.
Ką aš tau padariau, Marti?
Buvau šalia tavęs 27-erius metus.
Kodėl taip elgiesi?
Liepiau išeiti.
Gerai, puiku. Išeisiu.
Jei jau taip nori, kad išeičiau.
Tik pasiimsiu savo daiktus.
Šitas - mano, ir šitas - mano.
Čia - mano. Čia - mano!
Viskas mano!
Mano!
Ir, žinai, ką pasiimsiu...
Pasiimsiu ir savo žuvis, kad jau taip!
Ne, žuvys - mano!
Pasitrauk! Stuobry tu!
Palik mano žuvis ramybėje!
Nieko čia tavo nėra!
Viskas netikra!
- Netiesa! - Tiesa!
Vienintelis tikras dalykas per paskutinius 27 metus buvo mano jausmas tau.
Aš praradau šeimą! Praradau savo namą, savo verslą!
Paaukojau viską, ką turėjau!
Tu pasinaudojai manimi! Išdavei mane!
Atėmei viską iš manęs!
Viskas baigta.
Baigta. Man gana.
Be manęs buvai niekas.
Be manęs esi niekas.
Geras jausmas!
Ką čia darai, po velnių?
Čia už tuos 27-erius metus.
Čia ne mano automobilis.
Ką gi.
PO VIENERIŲ METŲ
HERŠKOFAS
Sveiki, čia dėdė Martis.
Kas gero? Labai užsiėmusios?
Pažiūrėkim.
O, tikrai kad labai. Nieko sau.
Sveikutės.
Sveika, Kerol. Labas, Sandra.
Sveika, Rudenėle. Mere Lu, tik pažiūrėk.
Sveika, Siuzana.
Tik pažiūrėkit, „Bee Gees“.
- Garsiau. - Viskas gerai.
Nense, liaukis kontroliuoti.
Džoelai.
- Džoelai. - Ką?
Nufotografuok juos.
- Nufotografuosiu vėliau. - Prašau.
Nufotografuok. Nebūk šūdžius.
Gerai. Nesikeik prie mano vaikų.
Nufotografuok.
- Ateik čia. - Apeisiu iš kitos pusės.
Aš neprašiau apeiti.
Džoelai, Nense, kaip gražu. Jei tik...
Štai. Buvo labai gražu.
Buvo nuostabu.
Labai tavimi didžiuojuosi.
Ačiū, močiute.
Marti. Dėde Marti... Ar... Marti.
Atleisk. Vis dar stengiuosi įprasti.
Gal atidarytum Elijui duris ir įleistum šviežio oro?
- Žinoma. - Galiu kartu?
Žinoma.
- Tavo delnas drėgnas. - Žinau.
Džoelai, nufotografuok. Pasiimk fotoaparatą.
Dieve mano, dar nufotografuoti?
- Paskubėk. - Gerai.
Elijaus nėra.
Nėra?
Nea.
- Ar pavyko? - Pavyko.
Močiute, ar galim padainuoti „Eliyahu Hanavi“?
Ne. Tik po pietų.
Jei ji nori padainuoti, galim padainuoti, ar ne?
Labai graži daina.
Tau viskas gerai?
O, taip.
Viskas gerai.
Močiute?
Martis tikrai tavo brolis?
- Taip. - Nežinojau, kad turi brolį.
- Aš noriu turėti brolį. - Taip, o aš noriu jachtos.
Turiu brolį.
Ir jis yra štai šitas kaulų ir mėsos rinkinys.
Metas sriubai?
- Prašyčiau. Mirštu iš bado. - Vištienos sriuba. Taip.
- Imk vištienos kukuliuką. - Ačiū.
Gerai.
Gal paduotumėt Hagadas?
Norėčiau ir kitais metais jas panaudoti.
Persiųskit. Persiųskit.
Persiųsk man, mieloji.
Kai Martis Markovicas atėjo pas mane pirmą kartą, buvo visiškai palūžęs.
Karšti vištienos kukuliai.
Jam reikėjo mano pagalbos, tad aš jį sudėliojau po gabalėlį.
Nebuvo lengva.
Atidaviau viską, ką galėjau.
Bet dabar jis - puikus žmogus.
Jis pasitiki savimi.
Sėkmingai gyvena.
Ir visa tai - mano dėka.
Kiekvienas pacientas - unikalus,
kiekvienam tenka pritaikyti skirtingą terapiją.
Mano darbas su Marčiu buvo unikalus. Be abejo.
Taip, jis buvo daugiau nei pacientas ir bendradarbis. Jis...
Jis tapo šeimos nariu.
Bet ar tai - blogai?
Pasakykit man, aš...
Ar blogai rūpintis kitu žmogumi, kai dirbi tokį darbą?
Ar esu kaltinamas tuo, kad kitam atidaviau per daug?
- Ačiū, gyd. Herškofai. - Prašau. Aš... Leiskit man baigti, prašau.
Martis buvo daugiau nei pacientas. Jis buvo mano gyvenimo dalis.
Jis man buvo brolis, kurį praradau.
Jis buvo geriausias draugas, kokį tik galima turėti.
Aš jam atidaviau viską.
Kaltinimai, kuriuos jis pateikė prieš mane, yra neteisingi ir žiaurūs.
Kaip jis drįsta reikalauti, kad būtų panaikinta mano licencija?
Aš jam padėjau.
Aš tau padėjau!
Aš jam padėjau, o dabar jis nori man neleisti padėti kitiems?
Tai jo, o ne mano elgesys yra neetiškas.
Atsiprašau.
Daug ko nežinau, tačiau žinau, kad esu geras žmogus.
Ačiū, gyd. Herškofai.
Sveikas.
Labas.
Kodėl tą darai?
Kas mums nutiko?
Beje, spėk, ką sutikau metro, kai važiavau į čia?
- Neįsivaizduoju. - Žinau, kad neįsivaizduoji.
- Todėl ir prašiau spėti. - Ne.
- Liaukis, Marti. Spėk. - Aikai, nereikia.
Gerai, puiku. Nespėk.
Dajaną Sojer.
Aha.
Ji nuostabiai atrodo.
Turi bičių?
- Taip, turiu bičių. - Tikrai?
- Jos neša medų? - Taip, jos neša medų.
Ir nemažai. Man daugiau ir nereikia.
Man užtenka.
Mums buvo visai smagu, tiesa?
Aha.
Tiesą sakant, labai smagu.
Ne visai.
Ei, ar nieko nenori man pasakyti?
Tik man. Ne teisininkų akivaizdoje.
Dabar. Čia. Tarp mūsų.
Nieko nenori pasakyti apie tuos 27-erius metus?
Noriu.
Noriu pasakyti...
Kad atleidžiu tau.
Atleidžiu tau. Žinoma.
Kaip galėčiau neatleisti?
Žinau, jog tu kenti.
Žinau, kad esi vienišas.
Dar ne vėlu, Marti. Galiu tau padėti.
Noriu tau padėti.
Leisk tau padėti.
Nieko.
Dievulėliau, nieko.
Ką?
Aš nieko nejaučiu.
Nesuprantu.
Tikiuosi, kad surasi savo laimę, gyd. Aikai.
Nemanau, kad surasi, bet tikiuosi.
Ir, beje...
mūsų laikas baigėsi.
Viso gero.
PER 27-ERIUS METUS
MARTIS SUMOKĖJO AIKUI 3,2 MLN. DOLERIŲ.
AIKAS PASKATINO IR DAUG KITŲ PACIENTŲ
NUTRAUKTI RYŠIUS SU SAVO ŠEIMA.
KITAS PACIENTAS AIKO ŠEIMAI TESTAMENTU UŽRAŠĖ 20 MLN. DOLERIŲ
(VĖLIAU SUSIGRĄŽINO).
AIKO HERŠKOFO LICENCIJA GALIAUSIAI BUVO PANAIKINTA 2021 M. VASARĮ,
PRAĖJUS BEVEIK 10 METŲ PO MARČIO PRAŠYMO.
MARTIS DAUGIAU NEBESINAUDOJO TERAPIJA
Aš tau atsilyginsiu
Pažadu
Po visko Ką pasakėm ir padarėm
Aš negaliu tavęs paleist Nes tapai mano dalimi
Negaliu pabūt Nė dienos atskirai
Nuo tavęs
Nenoriu būt kažkur toli
Nuo mylimo žmogaus
Apkabink mane Man sunku atsiprašyti
Tik noriu, kad žinotum
Apkabink mane Aš noriu atsiprašyti
Negalėčiau paleisti tavęs
Po visko, kas nutiko Aš atsilyginsiu
Pažadu
Po visko Ką pasakėm ir padarėm
Tapai mano dalimi Negaliu paleisti
Po visko, kas nutiko Aš atsilyginsiu
Pažadu
Išvertė Akvilė Katilienė